УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 березня 2023 року
м. Київ
справа № 212/3666/22
провадження № 51-1406ск23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року, 
встановив:
За вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України 
до покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується 
з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог 
пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, 
яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному захисник ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Зокрема, захисник, посилаючись на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, не наводить доводів щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого з урахуванням положень ст. 414 КПК України.
Крім цього, захисник, оскаржуючи, в тому числі, ухвалу апеляційного суду, 
не наводить доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості вказаного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.
Також вимоги захисника про призначення нового розгляду в суді першої 
чи апеляційної інстанції після скасування оскаржуваних судових рішень
є альтернативними, тобто сформульованими без урахування положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду 
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                               ОСОБА_3