ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року 
м. Київ

cправа №  911/2966/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Берднік І. С., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М., 

за участю представників сторін:
позивача - не з`явилися, 
відповідача-1- не з`явилися, 
відповідача-2 - не з`явилися, 
третьої особи - не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НРБ-КЛУБ"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 (колегія суддів: Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю., Барсук М. А.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна компанія"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НРБ-КЛУБ", 2) державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Івченка Олександра Валерійовича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 - Державної інспекції архітектури та містобудування,

про визнання недійсним договору та актів і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ: 

1. Короткий виклад обставин справи

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційна компанія" (далі - ТОВ "Комерційна компанія") звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НРБ-КЛУБ" (далі - ТОВ "НРБ-КЛУБ") та Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Івченка Олександра Валерійовича (далі - державний реєстратор) про визнання недійсним договору та актів та зобов`язання вчинити певні дії.

1.2. Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2022 (суддя Сокуренко Л. В.) у справі № 911/2966/21 заяву ТОВ "Комерційна компанія" про залишення позову без розгляду задоволено; позовну заяву ТОВ "Комерційна компанія" до ТОВ "НРБ-КЛУБ" та державного реєстратора, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1- Державної Інспекції архітектури та містобудування, про визнання недійсним договору та актів і зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

1.3. 03.02.2022 ТОВ "НРБ-КЛУБ" подало до Господарського суду Київської області заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Додатковою ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2022 (суддя Сокуренко Л. В.) заяву ТОВ "НРБ-КЛУБ" від 03.02.2022 про вирішення питання щодо судових витрат задоволено повністю. Вирішено стягнути з ТОВ "Комерційна компанія" на користь ТОВ "НРБ-КЛУБ" 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.2. Постановляючи додаткову ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що витрати на правову допомогу у розмірі 60 000,00 грн, понесені ТОВ "НРБ-КЛУБ" у зв`язку з розглядом справи № 911/2966/21, виникли виключно з підстав подання ТОВ "Комерційна компанія" позовної заяви. Враховуючи обставини цієї справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду, обсяг наданої адвокатом відповідачу правової допомоги, прийняття судом ухвали про залишення позову без розгляду, а також відсутність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку про покладення на позивача витрат у сумі 60 000,00 грн.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2022 у справі № 911/2966/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволені заяви ТОВ "НРБ-КЛУБ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/2966/21 відмовлено повністю.

2.4. Суд апеляційної інстанції зазначив, що акт приймання-передачі від 31.01.2021 № 48/21-3 є неналежним та недопустимим доказом про надання правової допомоги за період із жовтня 2021 року до січня 2022 року, оскільки дата його підписання значно передує даті підписання протоколу погодження вартості та надання правових послуг. Крім того, суд зауважив, що згідно з пунктом 4.1 договору про надання правничої допомоги від 01.06.2020 № 58/20 гонорар адвоката визначається за домовленістю з клієнтом та фіксується в додатку до договору. В додатку від 25.10.2021 № 1 до договору "Протокол узгодження ціни" сторони узгодили, що вартість надання послуг становить 60 000,00 грн, а в пункті 7 погодили, що оплата гонорару здійснюється безготівковим способом на підставі акта приймання-передачі послуг, проте в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі послуг, оформлений належним чином, який би підтвердив погоджену оплату гонорару. 

3. Короткий зміст касаційної скарги 

3.1. ТОВ "НРБ-КЛУБ" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі №   911/2966/21, додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2022 у справі № 911/2966/21 - залишити без змін.

3.2. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, ТОВ "НРБ-КЛУБ" зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладених у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 22.02.2022 у справі № 918/753/21, від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19, від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 20.12.2018 у справі № 316/1923/16, від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21.

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2022 (у складі колегії суддів: Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.) касаційну скаргу ТОВ "НРБ-КЛУБ" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі № 911/2966/21 залишено без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та несплатою судового збору в установленому законом порядку і розмірі, надано скаржнику строк для усунення недоліків до 23.01.2023, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

У зв`язку з перебуванням судді Дроботової Т. Б. на лікарняному розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 13.02.2023 № 29.3-02/312 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 911/2966/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2023 у справі № 911/2966/21 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Берднік І. С., Чумак Ю. Я.

Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "НРБ-КЛУБ" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі №   911/2966/21, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 14.03.2023.

4.2. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке. 

4.3. Предметом касаційного перегляду є постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за результатами апеляційного перегляду додаткової ухвали про розподіл судових витрат відповідно до положень статей 123, 126, 130 Господарського процесуального кодексу України.

4.4. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

4.5. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України" заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

4.6. Частинами 1, 3 статті 131^2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

4.7. Зазначеним положенням Конституції України відповідає стаття 16 Господарського процесуального кодексу України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

4.8. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

4.9. Пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №   914/73/18, від 29.06.2021 у справі № 910/8926/20).

4.10. Згідно з положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

4.11. Відповідно до частин 5, 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами 3- 5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу.

Отже, відповідно до положень частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - утискання прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.04.2022).

4.12. За змістом положень частини 8 статті 129, частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

4.13. За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічні висновки викладені у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19).

4.14. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

4.15. Отже, враховуючи спеціальні правила, встановлені частинами 5, 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, а також загальні правила, передбачені частиною 8 статті 129, частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, повинен довести необґрунтованість дій позивача при поданні заяви про залишення позову без розгляду, а також підтвердити належними і допустимими доказами наявність відповідних витрат щодо надання правової допомоги.

4.16. Суд першої інстанції зазначив, що 03.02.2022 ТОВ "НРБ-КЛУБ" звернулося до Господарського суду Київської області із заявою щодо вирішення питання про судові витрати. 

18.05.2022 позивач подав до суду клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

4.17. Суд першої інстанції встановив, що до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 03.02.2022 ТОВ "НРБ-КЛУБ" на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу долучило, зокрема, договір про надання правничої допомоги від 01.06.2020 № 58/20, додаток № 1 від 25.10.2021 до договору про надання правничої допомоги від 01.06.2020 № 58/20, що є протоколом узгодження гонорару, та акт приймання-передачі послуг № 48/21-3.

4.18. Як зазначив суд першої інстанції, 01.06.2020 між Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Марусяк і Партнери" (далі - адвокатське об`єднання) та ТОВ "НРБ-КЛУБ" (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги № 58/20 (далі - договір), пунктом 1.1 якого сторони погодили, що адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту в обсязі на умовах, передбачених цим договором комплекс юридичних послуг (послуги), зокрема, правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надану допомогу та сприяти адвокатському об`єднанню у виконанні покладених на нього обов`язків. Об`єднання доручає адвокатам об`єднання надавати правничу допомогу клієнту за цим договором на підставі ордера.

Відповідно до пункту 4.1 договору гонорар адвоката визначається за домовленістю з клієнтом та фіксується в додатку до цього договору.

4.19. Суд першої інстанції встановив, що на виконання пункту 4.1 договору 25.10.2021 сторонами укладено додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.06.2020 № 58/20 - Протокол узгодження гонорару. Зазначений додаток підписаний сторонами без будь-яких зауважень та заперечень, скріплений печатками та долучений до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 1 цього додатку № 1 адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надану допомогу та сприяти адвокатському об`єднанню у наданні правової допомоги, зокрема, наданні правової допомоги у справі №   911/2966/21 за позовом ТОВ "Комерційна компанія" до ТОВ "НРБ-КЛУБ" про визнання договору про спільну діяльність недійсним.

Пунктами 2 та 3 цього додатку № 1 сторони узгодили, що вартість надання послуг становить 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень. Сторони погодили, що вартість надання послуг є фіксованою у цій справі та включає в себе вчинення будь-яких дій щодо представництва клієнта та складання будь-яких документів, необхідних для отримання інформації чи встановлення позиції у справі.

Згідно з пунктами 5- 6 додатку № 1 сторони узгодили, що клієнт сплачує адвокатському об`єднанню аванс у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн до 30.12.2021.Сторони узгодили, що клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн протягом двох днів після проголошення рішення у справі.

4.20. Суд першої інстанції зазначив, що відповідач-1 здійснив авансовий платіж на користь адвокатського об`єднання на суму 30 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2022 № 5560.

4.21. Як зауважив суд першої інстанції, відповідно до пункту 7 додатку № 1 оплата гонорару здійснюється безготівковим способом на підставі акта приймання-передачі послуг.

4.22. Суд першої інстанції встановив, що на виконання пункту 7 додатку № 1 сторони склали акт приймання-передачі послуг № 48/21-3. Зазначений акт підписаний сторонами без будь-яких зауважень та заперечень, скріплений печатками та долучений до матеріалів справи.

Відповідно до цього акта № 48/21-3, як зазначив суд першої інстанції, на виконання своїх зобов`язань згідно з договором про надання правничої допомоги від 01.06.2020 № 58/20 адвокатським об`єднанням надано, а клієнтом отримано у жовтні 2021 року - січні 2022 року такі послуги: надання правничих послуг ТОВ "НРБ-КЛУБ" у Господарському суді Київської області у справі № 911/2966/21. Вартість послуг: 60 000,00 грн; оплачено: 30 000,00 грн; до оплати: 30 000,00 грн.

Суд зауважив, що матеріали справи підтверджують здійснення представницьких дій адвокатським об`єднанням щодо відповідача-1 у справі № 911/2966/21 (подання відзиву на позовну заяву, участь у судових засіданнях 09.12.2021, 26.01.2022).

4.23. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що за змістом укладеного договору про надання правничої допомоги від 01.06.2020 №   58/20 та додатку від 25.10.2021 № 1 сторони досягли істотних умов договірних відносин, визначивши конкретний фіксований розмір наданих послуг, а актом приймання-передачі послуг № 48/21-3 погоджено той самий розмір наданих послуг, що визначений договором без зазначення додаткових витрат. Суд дійшов висновку, що ТОВ "НРБ-КЛУБ" довів понесення витрат на професійну правничу допомогу саме в сумі 60 000,00 грн. Крім того, суд зауважив, що витрати на правову допомогу у розмірі 60 000,00 грн понесені ТОВ "НРБ-КЛУБ" у зв`язку з розглядом справи № 911/2966/21 і виникли виключно з підстав подання ТОВ "Комерційна компанія" позовної заяви, яка в подальшому з ініціативи позивача була залишена судом без розгляду. Суд зазначив, що необґрунтованість дій позивача виражається у непослідовності його дій, а саме, звернення з позовом до суду, а в подальшому подання заяви про залишення позову без розгляду, що по суті є діями, які суперечать одна одній. 

4.24. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки згідно з пунктом 4.1 договору про надання правничої допомоги від 01.06.2020 № 58/20 гонорар адвоката визначається за домовленістю з клієнтом та фіксується в додатку до договору. Водночас, як зауважив суд, в додатку № 1 до договору - Протоколі узгодження ціни від 25.10.2021 сторони узгодили, що вартість надання послуг становить 60 000,00 грн, а в пункті 7 погодили, що оплата гонорару здійснюється безготівковим способом на підставі акта приймання-передачі послуг. Проте суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі надання послуг, оформлений належним чином, який би підтвердив погоджену оплату гонорару. Суд апеляційної інстанції зазначив, що акт приймання-передачі №   48/21-3, датований 31.01.2021, не може братися до уваги як належний доказ про надання правової допомоги в період із жовтня 2021 року до січня 2022 року, оскільки дата підписання цього акта 31.01.2021, що значно раніше, ніж підписання додатку № 1 до договору - Протоколу узгодження гонорару, який підписаний 25.10.2021. Тому суд апеляційної інстанції зауважив, що на момент підписання акта приймання-передачі між адвокатським об`єднанням та ТОВ "НРБ-КЛУБ" не було узгодження вартості надання послуг, а також дата підписання акта (31.01.2021) не збігається з періодом надання адвокатських послуг (жовтень 2021-січень 2022). Крім того, суд апеляційної інстанції зауважив, що цей акт не містить конкретизації наданих послуг, а також посилання на документи у справі, якими підтверджується їх надання. 

Водночас суд апеляційної інстанції, здійснюючи оцінку платіжного доручення як доказу про оплату за надану правничу допомогу, встановив, що воно не містить інформації про те, що правничі послуги сплачено саме за договором про надання правничої допомоги від 01.06.2020 № 58/20, не зазначено і номера справи, в якій надавалась правнича допомога. Суд апеляційної інстанції зауважив, що ТОВ "НРБ-КЛУБ" не надало до матеріалів справи ні акта від 30.12.2021 № 47/21-3, ні рахунка від 30.12.2021, на підставі яких сплачувався платіж. Суд також зазначив про ненадання відповідачем інформації щодо цін тарифної сітки адвокатського об`єднання, виставлених відповідачу-1 відповідних рахунків-фактур, а також документів, які підтверджують погодинну вартість наданих йому юридичних послуг, конкретного переліку, видів та вартості наданих адвокатським об`єднанням послуг професійної правничої допомоги.

4.25. Скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та зазначає, що, ухвалюючи оскаржувану постанову, суд порушив встановлений пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України принцип господарського судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене рішення. ТОВ "НРБ-КЛУБ" зауважує про невідповідність висновків суду апеляційної інстанції щодо неналежності акта приймання-передачі від 31.01.2021 №   48/21-3 як доказу та посилається на технічну описку, допущену в ньому. ТОВ "НРБ-КЛУБ" також стверджує, що неналежне оформлення відповідачем-1 цього акта не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ні норми Господарського процесуального кодексу України, ні норми Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" не містять обов`язкових вимог щодо оформлення такого документа. На думку скаржника, помилковими є висновки суду апеляційної інстанції про те, що зазначений акт повинен містити конкретизацію наданих послуг.    

Крім того, ТОВ "НРБ-КЛУБ" зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №   640/18402/19, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 22.02.2022 у справі №   918/753/21, від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19, від 13.12.2018 у справі №   816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №   823/2638/18, від 20.12.2018 у справі №   316/1923/16, від 18.05.2022 у справі №   910/4268/21.

4.26. Розглянувши наведені доводи скаржника, колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 викладений висновок про те, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже, є визначеним.

4.27. У постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, на яку посилається скаржник, Судом зазначено, що, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат. 

4.28. У постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 20.12.2018 у справі № 316/1923/16, від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21, від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21, як зазначає скаржник, наведений висновок про те, що чинні процесуальні кодекси не вимагають від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання доказів щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, чи доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу фактично адвокат витратив на виконання робіт; від сторони не вимагають і наведення обґрунтування, чому саме таку кількість часу витратив адвокат на відповідні дії.

4.29. У постанові Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 918/753/21, на яку посилається скаржник, зазначено про те, що у разі якщо між позивачем і адвокатським бюро існувала домовленість про фіксований розмір оплати, то доводи про ненадання позивачем доказів щодо обсягу виконаних робіт, їх складу, розміру та вартості, а також ненадання інформації щодо обчислення адвокатського гонорару, які необхідні при обчисленні адвокатського гонорару у формі погодинної оплати, є безпідставними.

4.30. Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19 дійшов висновку, що у випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в межах касаційного перегляду справи у фіксованому розмірі, виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії, виконаної ним на захист інтересів свого клієнта в суді касаційної інстанції.

4.31. Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу стало встановлення судом апеляційної інстанції непідтвердження надання правових послуг належними та допустимими доказами. Крім того, аналіз цих доказів на предмет їх відповідності критеріям визначення розміру витрат на правничу допомогу апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові не здійснював, оскільки відповідно до статей 76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про неналежність та недопустимість доказу, який мав би підтвердити факт надання правничих послуг, - акта приймання-передачі послуг від 31.01.2021 № 48/21-3. За таких обставин твердження скаржника про те, що оскаржувана постанова прийнята без урахування наведених висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, є безпідставними, оскільки висновки у зазначених справах були зроблені за наявності інших фактичних обставин щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, за наявності інших доказів, необхідних для обчислення розміру цих витрат. 

4.32. Оскаржувана постанова повністю відповідає також висновкам, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, на які посилається скаржник, про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

4.33. Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складності справи, а також обґрунтованості таких витрат належними та допустимими доказами здійснюється судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

4.34. За змістом оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції надав правову оцінку і акту приймання-передачі від 31.01.2021 №   48/21-3, і платіжному дорученню від 05.01.2022 № 5560. Доводи скаржника про технічну описку, допущену в акті приймання-передачі від 31.01.2021 №   48/21-3, не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, оскільки стосуються переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України). 

4.35. За таких обставин Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5.3. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.4. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

6. Судові витрати

6.1. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НРБ-КЛУБ" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі №   911/2966/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          І. С. Берднік  
                                                                                                                                
                                                                                                                   Ю. Я. Чумак