ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 лютого 2023 року 
м. Київ
справа № 757/39669/21-к
провадження № 51-5698км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,  
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 , 
прокурора                           ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2021 року,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Апеляційний суд ухвалою від 7 жовтня 2021 року відмовив в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді та повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.  
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. На думку скаржника, висновок апеляційного суду про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді необхідно обраховувати з дня її оголошення, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки розгляд скарги в суді першої інстанції здійснювався без участі скаржника, тому такий строк має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. Зазначає, що після отримання копії судового рішення він звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на його оскарження, проте суд безпідставно відмовив в його задоволенні. Таким чином рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК та підлягає скасуванню. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги. 
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доводи, викладені в касаційній скарзі адвоката, щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які допустив суд апеляційної інстанції при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, є необґрунтованими з огляду на нижченаведене.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Тобто, ст. 395 КПК розмежовує строки апеляційного оскарження ухвали суду або слідчого судді для осіб, які викликалися судом, та ухвали, постановленої судом без виклику особи, яка її оскаржувала. Для особи, яка оскаржує ухвалу суду або слідчого судді, постановлену за її викликом, але без її участі, кримінальне процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку апеляційного оскарження такої ухвали з моменту її оголошення, а не з часом отримання копії судового рішення.
З огляду на положення пунктів 5, 7 ст. 115 КПК, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк; якщо закінчення строку, що обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Згідно ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
На думку колегії суддів, наведених вимог закону апеляційний суд дотримався.
Так, ухвалою апеляційного суду від 7 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката  ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 10 серпня 2021 року та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчий суддя проводив розгляд скарги адвоката  ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 ,на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з викликом учасників провадження.
Зокрема, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся адвокат  ОСОБА_6 шляхом направлення повістки, SMS-повідомлення та направлення листа на електронну пошту. 10 серпня 2021 року адвокат ОСОБА_6 подав слідчому судді заяву про розгляд справи без його участі.
З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року було постановлено без участі адвоката ОСОБА_6 , котрий не з`явився в судове засідання.
Таким чином, в даному випадку згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження для нього обчислюється з дня постановлення ухвали (10 серпня 2021 року), незалежно від того чи був він присутнім під час її оголошення.
1 вересня 2021 року адвокат ОСОБА_6 подав на вищезазначену ухвалу слідчого судді апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що копію оскаржуваного рішення він отримав лише 31 серпня 2021 року, що на його думку, є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та підставою для його поновлення.
Разом із цим, апеляційний суд встановив, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 подана до суду 1 вересня 2021 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження, а в клопотанні адвокат не навів обставин, які би завадили подати апеляційну скаргу у строк, передбачений законом, та можуть бути визнані поважними причинами його пропуску. 
При цьому, суд зазначив, що адвокат ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду його скарги, та подав заяву у якій просив проводити розгляд без його участі. Отже, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді необхідно обраховувати за правилами визначеними у п. 3 ч. ст. 395 КПК, тобто з дня її оголошення. 
Крім того, суд зазначив, що посилання адвоката ОСОБА_6 на час отримання копії ухвали оскаржуваного судового рішення не може бути прийнятим до уваги, оскільки не ґрунтується на вимогах закону щодо початку перебігу строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Відтак, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та повернув апеляційну скаргу адвокату. 
На думку колегії суддів, висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та матеріалах провадження. Ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованою та вмотивованою і за своїм змістом відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК.
Верховний Суд звертає увагу на те, що особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Разом з тим, адвокат ОСОБА_6 , порушуючи питання про поновлення пропущеного строку, не зазначив яких розумних заходів вживав для того, щоб поцікавитися про результати розгляду його скарги слідчим суддею.
Крім того, адвокат ОСОБА_6 в касаційній скарзі посилається на правову позицію, викладену об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 4 листопада 2019 року (справа №760/12179/16-к), відповідно до якої, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. 
Разом із тим, на думку Суду, посилання адвоката на вказану правову позицію є необґрунтованим, оскільки в даному провадженні слідчий суддя проводив розгляд скарги з викликом учасників провадження, однак адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд без його участі.
Ухвала апеляційного суду вмотивована та відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Обґрунтованих доводів на спростування висновків апеляційного суду щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, касаційна скарга не містить, а тому підстави для її задоволення відсутні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2021 року залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                         ОСОБА_3