ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/10554/21  Номер провадження 33/814/387/23	Головуючий у 1-й інстанції Невеніцин Є.В.  Доповідач ап. інст. Томилко В. П.	

Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю.,за участю адвоката Хоссейн Емілі, та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 липня 2021 року,-
В С Т А Н О В И В :
Даною постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одруженого, із середньою освітою, що є особою з інвалідністю 2 групи,пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Згідно з постановою судді, 25.06.2021 о 22 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Джанкойська поблизу будинку № 76 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alkotest6820 та у в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД у лікаря фахівця відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України..
Приймаючи рішення по справі суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і вина останнього доведена в судовому засіданні.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, йог не може бути притягнуто до адміністративної відповідальність, так як він не відмовлявся від проходження огляду на стан на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, вказує, що в матеріалах справи не містить жодного належного або допустимого доказу його вини.
Позиція учасників судового провадження.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні підтримали апелячційну скаргу.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
За змістом ст.7КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вказував і на те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, є епізодичний та не відображає всіх подій, які мали місце.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.
У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААБ №189275, який надійшов на розгляд до Дзержинського районного суду м.Харькова був складений 25.06.2021року, встановлено, що  25.06.2021 о 22 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Джанкойська поблизу будинку № 76 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alkotest6820 та у в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД у лікаря фахівця та у медичній установі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП.
При вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які підтвердили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 мав бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та про те, що працівники поліції не запропонували Попову пройти такий огляд спростовуються даними протоколу про адмінправопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Також, суд звертає увагу, що у своїх письмових поясненнях у протоколі про адмінправопорушення та окремому поясненні ОСОБА_1 не зазначав про такі обставини. З переглянутих відеофайлів також не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Будь-яких підстав не довіряти показанням свідків у суду немає та протилежного не встановлено.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Дослідивши наявний у справі відеозапис встановлено, що він не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів. Разом з тим, з даного відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. Від проходження такого огляду останній відмовився.
Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій   ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому, ні апеляційна скарга, ні матеріали даної справи не містять і доказів того, що ОСОБА_1  , вважаючи дії інспекторів поліції по складанню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.
Інші доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушеннями ст.256 КУпАП та порушено порядок зібрання доказів у справі, нічим не підтверджуються. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1   повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1   у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Не є підставою для скасування постанови суду також посилання апелянта на невірне і нечітке формулювання суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки не спростовує висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1   у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП та не свідчить про самостійну зміну судом фабули цього правопорушення.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1ст.130КУпАП, яка є безальтернативною.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку,що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Полтавського апеляційного суду ,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 липня 2021 року стосовно ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя Полтавського
апеляційного суду В.П. Томилко.