ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 березня 2023 року 	м.Суми	

Справа №587/1382/15-ц 
Номер провадження 22-ц/816/431/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.,

у присутності :
представника позивача Окружної прокуратури міста Суми – прокурора відділу Вортоломей Ірини Григорівни 
представника Державного підприємства «Сумське лісове господарство» - адвоката Черненко Дмитра Олексійовича 
представника відповідача Сумської районної державної адміністрації – Кириленко Наталії Олександрівни 
представника відповідача Головного управління Держгеокадастру Сумської області- Проценко Марії Федорівни 
представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Мазнєвої Світлани Григорівни 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу керівника Окружної прокуратури міста Суми 
на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 30 січня 2023 року у складі судді Гончаренко Л.М., постановленої в м. Суми, повний текст якої виготовлено 30 січня 2023 року, 
в об`єднаній цивільній справі за позовом Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства «Сумське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру Сумської області, ОСОБА_1 , третя особа - Реєстраційна служба Сумського районного управління юстиції, про визнання наказу незаконним, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, 
за позовом Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства «Сумське лісове господарство» до Сумської районної державної адміністрації, третя особа - Управління Держгеокадастру у Сумському районі про визнання розпорядження незаконним в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення, 
за позовом Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства «Сумське лісове господарство» до Сумської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , третя особа - Управління Держгеокадастру у Сумському районі, про визнання розпорядження незаконним в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення,

в с т а н о в и в :

08 червня 2015 року прокурор Сумського району звернувся до суду з позовом в інтересах ДП «Сумське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, ОСОБА_1 , третя особа: реєстраційна служба Сумського районного управління юстиції, в якому просить визнати незаконними та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Сумській області № 18-1206/16-15-СГ від 23 квітня 2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність», яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 5924782200:04:002:0537 площею 0,2056 га; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 з кадастровим номером 5924782200:04:002:0537 площею 0,2056 га; зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку під кадастровим номером 5924782200:04:002:0537, що знаходиться на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району, з приведенням її у придатний для використання згідно з цільовим призначенням стан; стягнути судові витрати (а. с. 2-9, Т.1).
Свої вимоги мотивує тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 42015200260000020 встановлено, що на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» у приватну власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку лісогосподарського призначення на території Сумського лісництва у кварталі 96 виділ 3:8. Відповідно до матеріалів лісовпорядкування Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» лісовий масив, у якому передана лісова ділянка під кадастровим номером 5924782200:04:002:0537 входить до складу лісового фонду, квартал 96 виділ 3:8 і відноситься до лісів за межами населених пунктів.
Наказом Головного управління Держземагенства у Сумській області № 18-1206/16-15-СГ від 23 квітня 2015 року передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,2056 га з кадастровим номером 5924782200:04:002:0537 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності (сіножаті), розташовану за межами населеного пункту на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області. Вказаний наказ прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства.
Органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є ДП «Сумське лісове господарство», оскільки відповідно до Лісового кодексу на нього покладено функції щодо контролю за належним використанням земельних ділянок лісогосподарського призначення, охорони та відтворення лісів.
Порушенням інтересів держави є недодержання Головним управлінням Держземагенства у Сумській області вимог чинного законодавства під час передачі земельної ділянки у приватну власність та нецільове використання земельної ділянки ОСОБА_1 . Загрозою порушень державних інтересів є неналежне використання земельної ділянки лісогосподарського призначення та порушення встановленого вимогами законодавства порядку передачі зазначених земель у власність, а також перешкоджання громадянам у вільному користуванні лісовими ресурсами, і загроза їх втрати.
22 червня 2015 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах ДП «Сумське лісове господарство» до Сумської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації № 619 від 22 липня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером 5924782200:04:002:0468 площею 0,3484 га, в частині передачі земельної ділянки лісогосподарського призначення 0,1124 га на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» квартал 96 виділ 3:8; визнати недійсними державний акт серії ЯЗ № 378128, виданий 05 лютого 2009 року ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,1124 га, на право власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» квартал 96 виділ 3:8; визнати недійсним державний акт серії ЯЕ № 412096, виданий 28 липня 2008 року ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,3484 га, в частині права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,1124 га на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» квартал 96 виділ 3:8; витребувати у ОСОБА_4 із незаконного володіння земельну ділянку площею 0,1124 га під кадастровим номером 5924782200:04:002:0474, що знаходиться на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» у кварталі 96 виділ 3:8, з приведенням її у придатний для використання згідно з цільовим призначенням стан; стягнути судові витрати (а. с. 94-101, Т.1).
Свої вимоги мотивує тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 42015200260000020 встановлено, що на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» у приватну власність ОСОБА_3 передано земельну ділянку, яка частково охоплює землі лісогосподарського призначення на території Сумського лісництва у кварталі 96 виділ 3:8 з кадастровим номером 5924782200:04:002:0468. В подальшому відбувся поділ вказаної земельної ділянки. Відповідно до матеріалів лісовпорядкування Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» лісовий масив, який частково охоплює земельна ділянка під кадастровим номером 5924782200:04:002:0468 входить до складу лісового фонду, Сумське лісництво квартал 96 виділ 3:8 і відноситься до лісів за межами населених пунктів.
Розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації № 619 від 22 липня 2008 року затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,3484 га з кадастровим номером 5924782200:04:002:0468 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності (сіножаті), розташовану за межами населеного пункту на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району. Дане розпорядження прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.
Крім того, було встановлено, що відбувся поділ вказаної земельної ділянки, в результаті чого утворилися нові земельні ділянки з іншими кадастровими номерами та власниками. Так, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 жовтня 2008 року частина земельної ділянки ОСОБА_3 з кадастровим номером 5924782200:04:002:0468 перейшла у власність ОСОБА_4 площею 0,1124 га, якій присвоєно кадастровий номер 5924782200:04:002:0474. Земельна ділянка з кадастровим номером 5924782200:04:002:0474 повністю накладається на землі лісогосподарського призначення, тим самим охоплюючи землі Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» у кварталі 96 виділ 3:8 площею 0,1124 га.
Органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є ДП «Сумське лісове господарство», оскільки відповідно до Лісового кодексу України на нього покладено функції щодо контролю за належним використанням земельних ділянок лісогосподарського призначення, охорони та відтворення лісів.
Порушенням інтересів держави є недодержання Сумською районною державною адміністрацією вимог чинного законодавства під час передачі земельної ділянки у приватну власність та нецільове використання земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Загрозою порушень державних інтересів є неналежне використання земельної ділянки лісогосподарського призначення та порушення встановленого вимогами законодавства порядку передачі зазначених земель у власність, і загроза їх втрати.
22 червня 2015 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах ДП «Сумське лісове господарство» до Сумської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , в якому просить: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації № 619 від 22 липня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером 5924782200:04:002:0469 площею 1,5215 га, в частині передачі земельної ділянки лісогосподарського призначення 0,5834 га на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» квартал 96 виділ 3:8; визнати недійсним державний акт серії ЯЕ № 412097, виданий 28 липня 2008 року ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 1,5215 га, в частині права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» квартал 96 виділ 3:8; витребувати у ОСОБА_3 із незаконного володіння частину земельної ділянки під кадастровим номером 5924782200:04:002:0469, що знаходиться на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» квартал 96 виділ 3:8, з приведенням її у придатний для використання згідно з цільовим призначенням стан; стягнути судові витрати (а. с. 193-200, Т.1).
Свої вимоги мотивує тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 42015200260000020 встановлено, що на території Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» у приватну власність ОСОБА_3 передано земельну ділянку, яка частково охоплює землі лісогосподарського призначення на території Сумського лісництва у кварталі 96 виділ 3:8. Відповідно до матеріалів лісовпорядкування Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» лісовий масив, який частково охоплює земельна ділянка під кадастровим номером 5924782200:04:002:0469 входить до складу лісового фонду, Сумське лісництво квартал 96 виділ 3:8 і відноситься до лісів за межами населених пунктів.
Розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації № 619 від 22 липня 2008 року затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,5215 га з кадастровим номером 5924782200:04:002:0469 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності (сіножаті), розташовану за межами населеного пункту на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району. Дане розпорядження прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.
Крім того, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5924782200:04:002:0469 частково накладається на землі лісогосподарського призначення, тим самим охоплюючи частину земель Сумського лісництва ДП «Сумське лісове господарство» у кварталі 96 виділ 3:8 площею 0,5834 га.
Враховуючи допущені порушення при видачі розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації № 619 від 22 липня 2008 року про передачу земельної ділянки з кадастровим номером 5924782200:04:002:0469 ОСОБА_3 вважає, що підлягає визнанню недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку.
Органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є ДП «Сумське лісове господарство», оскільки відповідно до Лісового кодексу на нього покладено функції щодо контролю за належним використанням земельних ділянок лісогосподарського призначення, охорони та відтворення лісів.
Порушенням інтересів держави є недодержання Сумською районною державною адміністрацією вимог чинного законодавства під час передачі земельної ділянки у приватну власність та нецільове використання земельної ділянки ОСОБА_3 . Загрозою порушень державних інтересів є неналежне використання земельної ділянки лісогосподарського призначення та порушення встановленого вимогами законодавства порядку передачі зазначених земель у власність, і загроза їх втрати.
Ухвалою суду від 09 грудня 2015 року було об`єднано в одне провадження справи за вказаними позовами і присвоєно об`єднаній справі № 587/1382/15-ц (а. с. 89, Т.1).
Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року було замінено відповідача по справі – ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника – ОСОБА_2 (а. с. 67, Т. 3).
Ухвалою суду від 22 липня 2022 року провадження у справі в частині позовних вимог Сумської місцевої прокуратури в інтересах державного підприємства «Сумське лісове господарство» до ОСОБА_3 про визнання розпорядження незаконним в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення – закрито, в зв`язку з його смертю (а.с.152, Т.3). 
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 30 січня 2023 року залишено без розгляду матеріали об`єднаної цивільної справи за позовними заявами № 587/1382/15-ц Сумської місцевої прокуратури в інтересах державного підприємства «Сумське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, ОСОБА_1 , третя особа: Реєстраційна служба Сумського районного управління юстиції про визнання наказу незаконним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки; за позовом Сумської місцевої прокуратури в інтересах державного підприємства «Сумське лісове господарство» до Сумської районної державної адміністрації, третя особа: Управління Держгеокадастру в Сумському районі про визнання розпорядження незаконним в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення; за позовом Сумської місцевої прокуратури в інтересах державного підприємства «Сумське лісове господарство» до Сумської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , третя особа: Управління Держгеокадастру в Сумському районі про визнання розпорядження незаконним в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, керівник Окружної прокуратури міста Суми подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції. 
Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що на час звернення до суду з позовом, підстави представництва інтересів держави прокурором були визначені ч. 1 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ та ст. 45 ЦПК України, в редакції яка діяла станом на червень 2015 року, яким є наявність порушень або загроза порушень інтересів держави.
Звертає увагу на те, що в цій справі ухвалою Сумського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року надана оцінка підставам для представництва прокурором інтересів держави в порядку ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру». Також, судом апеляційної інстанції досліджувалося питання застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» . 
Наголошує на тому, що судом першої інстанції помилково застосовано ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року та враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 06липня 2021 року у справі №911/2169/20. 
Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та Сумською районною державною адміністрацією подані відзиви на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що позов поданий від імені заінтересованої особи особою, яка не має повноважень на ведення справи, просить ухвалу суду залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Окружної прокуратури міста Суми та ДП «Сумське лісове господарство» , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представників Сумської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру Сумської області та представника відповідачів Яценко О.Г. та Лисенко А.В., які заперечили проти апеляційної скарги , перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги прокурора, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а державного підприємства, не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах державного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог.
Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.
Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.
Згідно ч. 2 та 3 Лісового кодексу України (далі - ЛК України, в ред. на час виникнення спірних правовідносин) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів регулюються приписами ЗК України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (ч. ст. 3 ЗК України (у редакції, чинній на час звернення до суду із вказаним позовом)).
За основним цільовим призначенням ЗК України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 ЗК України).
До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 ЛК України).
Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» ч. 1 ст. 164 ЗК України).
Як вбачається з матеріалів справи, прокурор при зверненні з даними позовами обґрунтував порушення інтересів держави недодержанням Головним управлінням Держземагенства в Сумській області та Сумської районною державною адміністрацією вимог чинного законодавства, внаслідок чого земельні ділянки лісогосподарського призначення на території Сумського лісництва перейшли у приватну власність. Зазначив, що вказані порушення були встановлені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 4201520026000020 щодо незаконної передачі у користування земельної ділянки лісогосподарського призначення ОСОБА_4 площею 1 га на території Великочернеччинської сільської ради. 
В якості органу, уповноваженого здійснювати інтереси держави у спірних правовідносинах, прокурор вказав ДП «Сумське лісове господарство», оскільки відповідно до вимог ЛК України на нього покладено функції щодо контролю за належним використанням земельних ділянок лісогосподарського призначення, охорони та відтворення лісів. 
У відповідності до приписів ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, який діяв на час подання до суду позовних заяв в даній справі, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. 
Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність 
порушень або загрози порушень інтересів держави.
Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.
Отже, прокурор наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді лише двох суб`єктів права - громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) та держави і не наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді інших суб`єктів права.
За висновками Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. рішення від 15 січня 2009 року у справі "Менчинська проти Росії" (Menchinskaya v. Russia, заява N 42454/02, § 35)).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20 листопада 2018 року у справі N 5023/10655/11 (провадження N 12-161гс18, пункти 6.21, 6.22), від 26 лютого 2019 року у справі N 915/478/18 (провадження N 12-245гс18, пункти 4.19, 4.20), від 26 червня 2019 року у справі N 587/430/16-ц (провадження N 14-104цс19, пункт 26), від 06 липня 2021 року у справі N 911/2169/20 (провадження N 12-20гс21, пункт 8.5) та інші).
Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що і в судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови від 27 лютого 2019 року у справі N 761/3884/18 (провадження N 14-36цс19, пункт 35), від 26 червня 2019 року у справі N 587/430/16-ц (провадження N 14-104цс 19, пункт 27)). Тому, зокрема, наявність чи відсутність у органу, через який діє держава, статусу юридичної особи, значення не має (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі N 911/2169/20 (провадження N 12-20гс21, пункти 8.10, 8.12).
При цьому міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень (пункт 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі N 925/929/19 (провадження N 12-11гс21)). Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.
На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі N 923/876/16 (провадження N 12-88гс19, пункт 62)). Тому інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі N 910/2861/18 (провадження N 12-140гс19, пункт 71)).
Відповідно до ст. 170 ЦК України держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.
У постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження   № 14-2цс21) Велика Палата Верховного Суду підтвердила свій висновок про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства.
З огляду на те, що положення статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції, яка діяла станом на час звернення до суду з позовом) наділяв повноваженнями прокурора на представництво в суді інтересів виключно громадян та держави, а позовні заяви, об`єднані судом в одне провадження, фактично подано не прокурором від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах державного підприємства, тому, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позов Сумської місцевої прокуратури в особі ДП «Сумське лісове господарство» необхідно залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
Колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги про те, що наявність повноважень прокурора на представлення інтересів в суді ДП «Сумське лісове господарство» було предметом судового дослідження Сумським апеляційним судом під час апеляційного перегляду ухвали Сумського районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року в цій справі. Скасовуючи вказану ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, звертаючись до суду з позовом, прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з позовом, зазначив в чому полягає порушення інтересів держави. 
Помилкове посилання суду першої інстанції на положення ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який станом на час звернення прокурора до суду з цими позовами не набрав чинності, не є підставою для скасування по суті правильного судового рішення про наявність підстав для залишення позову без розгляду. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Окружної прокуратури міста Суми залишити без задоволення, ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складене 17 березня 2023 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. І. Криворотенко