ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/1782/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,        
        розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 р. (суддя: Чернова Ж.М)  в адміністративній справі №280/1782/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                             
                                           В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в частині визначення розміру його надбавки за вислугу років у період з 22 травня 2008 р. по 01 січня 2012 р. у відсотках тільки від посадового окладу, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльності, що полягала у не проведенні нарахування та виплати йому надбавки за вислугу років до заробітної плати за вказаний період у відповідності до частини 4        статті 44 Закону України «Про статус суддів»        у відсотках        від загальної суми щомісячного заробітку; зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області перерахувати та виплатити йому за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є ДСА України, у порядку, встановленому        Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»        та        постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів та боржників нарахованих коштів»        (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22 травня 2008 р. по 01 січня 2012 р. надбавку за вислугу років в розмірі, визначеному частиною 4        статті 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, iншиx нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до        Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити йому за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є ДСА України, у порядку, встановленому        Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»        та        постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів та боржників нарахованих коштів»        (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22 травня 2008 р. по 01 січня 2012 р. заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно, з урахуванням компенсації відповідно до        Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; зобов`язати Державну судову адміністрацію України за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є ДСА України, у порядку, встановленому        Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»        та        постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів та боржників нарахованих коштів»        здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати недоплаченої йому заробітної плати, виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років за частини 4        статті 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, та індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до        Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»        за період з 22 травня 2008 р. по 01 січня 2012 р.
В обґрунтування позову зазначив, що з 28 січня 1993 р. по 02 жовтня 1996 р. працював суддею (заступником голови) Комунарського районного суду міста Запоріжжя, з 02 жовтня 1996 р. по 13 травня 2008 р. суддею Апеляційного суду Запорізької області, з 13 травня 2008 р. по 03 жовтня 2016 р. суддею (головою) Запорізького районного суду Запорізької області. 22 вересня 2016 р. Верховною Радою України звільнено його з посади судді Запорізького районного суду Запорізької області, а з 03 жовтня 2016 р. його відраховано із штату суду. При звільненні з посади, в порушення вимог        Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 р. №2862-XII,        йому не в повному обсязі виплачена заробітна плата, оскільки  в період з 22 травня 2008 р. до 01 січня 2012 р. при визначенні її розміру, нараховувалася надбавка за вислугу років у відсотках, без урахування загальної суми щомісячного заробітку, а лише від суми посадового окладу. Вважає такі дії відповідачів протиправними, оскільки вони суперечать рішенню Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. №10-рп/2008. Крім того він має право на компенсацію втрати частини доходів за даний період.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 р.,        ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в частині визначення розміру надбавки ОСОБА_1 за вислугу років у період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011 р. у відсотках тільки від посадового окладу, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльність, що полягає у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за ці періоди у відповідності до частини 4        статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 р. №2862-XII       у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку. Зобов`язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) ОСОБА_1 надбавку за вислугу років в розмірі, визначеному частини 4        статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 р. №2862-XII,       з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу за період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011 р., з урахуванням компенсації, відповідно до        Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-III від 19 жовтня 2000 р. Зобов`язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) ОСОБА_1 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій втраті працездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років, з урахуванням компенсації, відповідно до        Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 р. №2050-III, за період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011 р. Стягнув на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є ДСА України, в порядку, передбаченому        Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»        і        постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників»        нараховану Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Запорізькій області надбавку за вислугу років в розмірі, визначеному частини 4        статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 р. №2862-XII,        з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу за період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011 р., з урахуванням компенсації, відповідно до        Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 р. №2050-III. Стягнув на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є ДСА України, в порядку, передбаченому        Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»        і        постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників»        нараховану Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Запорізькій області заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій втраті працездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років, з урахуванням компенсації, відповідно до        Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 р. №2050-III, за період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011 р. В іншій частині позовних вимог     -   відмовив.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник  просить  скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції  та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Скаргу обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 надбавка за вислугу років у спірний період мала нараховуватись та виплачуватися, з урахуванням положень частини 1 статті 123 Закону України «Про судоустрій України», частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» у системному зв`язку та у відповідності до Бюджетного кодексу України, Законів України «Про Державний бюджет України» (на відповідні роки), Закону України «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та інших нормативно-правових актів щодо оплати праці, відповідно до затвердженого фонду заробітної плати та в межах кошторису. Безпідставним є застосування у спірних правовідносинах Закону України «Про компенсацію громадянам  втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати». Також суд протиправно вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 та визначив до стягнення суму неоплаченої йому надбавки за вислугу років. 
Письмові відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень        статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що  28 січня 1993 р. ОСОБА_1  обраний народним суддею Комунарського райнарсуду м.Запоріжжя, з 02 жовтня 1996 р. призначений на посаду судді Запорізького обласного суду (апеляційний суд Запорізької області), з 13 травня 2008 р. на посаду судді Запорізького районного суду Запорізької області. Постановою Верховної Ради України №1600-VIII від 22 вересня 2016 р.   ОСОБА_1  звільнено з посади судді Запорізького районного суду Запорізької області. 03 жовтня 2016 р. його відраховано зі штату даного суду. 
Вважаючи, що на день звільнення йому не виплачена заробітна плата в повному обсязі, оскільки надбавка за вислугу років у період з 22 травня 2008 р. по 01 січня 2012 р. нараховувалась та виплачувалась, виходячи з розміру посадового окладу, з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас, замість нарахування та виплати її від  загальної суми щомісячного заробітку, ОСОБА_1  звернувся до суду з відповідним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з 
того, що при визначенні ОСОБА_1  бази обчислення набавки за вислугу років в період з  22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011 р., слід було розрахувати її у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку, а не від посадового окладу (рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008).    Право на компенсацію втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані. Належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є стягнення на його користь з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", в порядку, передбаченому Законом України        «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»        та постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р., недоплаченої йому заробітної плати за період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011р. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами     статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оскільки ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в частині, якою йому відмовлено у задоволенні позовних вимог не оскаржено, його перевірка на предмет законності та обґрунтованості здійснюється виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, як це передбачено        статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Частиною 1 статті 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII        від 15 грудня 1992 р. визначено, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.
Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 61        розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України від 28 грудня 2007 р. № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»         внесено зміни до частини 4 статті 44 Закону № 2862-XII, змінено порядок нарахування суддям щомісячної надбавки за вислугу років (замість її визначення у відсотках до загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи передбачено її обчислення у тих самих відсотках, але від посадового окладу судді).
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008, положення пункту 61        розділу ІІ Закону № 107-VI         визнано неконституційними. Суд вказав, що запроваджений        Законом № 107-VI        порядок обчислення щомісячної надбавки за вислугу років суддів, призвів до зменшення її суми, оскільки посадовий оклад є лише частиною щомісячного заробітку судді. Наслідком такого зменшення, є зниження існуючих гарантій незалежності суддів.        
Тобто, відповідно до положень частини 4 статті 44 Закону № 2862-XII         обрахунок щомісячної надбавки за вислугу років ОСОБА_1 в період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2011 р., мав здійснюватися у відсотковому співвідношенні від розміру загальної суми його щомісячного заробітку як судді, а не з фактично виплачуваного посадового окладу.
Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду  у постанові від 23 червня 2021 р.  у справі №826/16464/13-а та Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 травня 2022 р. у справі № 802/4528/13-а.
          Також, Законом України  «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено право позивача на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
          У постанові від 29.10.2020 у справі №0840/3175/18(пр/280/36/18) Верховний Суд дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Використане у   статті 3 Закону № 2050-ІІІ   формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення. Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень   статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ   дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
          Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України суди першої та апеляційної інстанції зобов`язані застосовувати правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права. Суд першої інстанції дотримався приписів наведеної процесуальної норми, тому доводи скаржника на правильність прийнятого рішення в частині задоволених позовних вимог не впливають.
          Разом з цим, колегія суддів не може погодитись із обраними судом способом захисту порушених прав позивача. Суд першої інстанції зобов`язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області  перерахувати та виплатити надбавку за вислугу років, індексацію та компенсацію і одночасно стягнув з шляхом безспірного списання нараховані кошти без визначення суми.
          Колегія суддів звертає увагу, що наслідком зобов`язання відповідача провести перерахунок надбавки за вислугу років є визначення відповідачем суми, яка підлягає сплаті, та подальша її виплата позивачеві. Зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок суддівської винагороди і одночасно стягнувши недоплачену суму без визначення її розміру, суд першої інстанції обрав взаємовиключні способи захисту порушеного права. Крім того, виконання судового рішення про стягнення суми без визначення її розміру, в примусовому порядку є неможливим.  
          Колегія суддів вважає, що  належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області  провести перерахунок позивачу надбавки за вислугу років із подальшою її виплатою.
          Оскільки позивачем позовна вимога про стягнення сум не заявлялась, підстави для відмови у позові в цій частині відсутні. Разом з цим, приписи        статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України    наділяють суд апеляційної інстанції процесуальним правом змінити   оскаржене судове рішення, які колегія суддів вважає за можливе застосувати за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку.
Керуючись статтями         315,         317, 321,        322,        325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 р. в адміністративній справі №280/1782/22 - змінити, виключивши з її резолютивної частини абзаци 5 та 6.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 р. в адміністративній справі №280/1782/22 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 грудня 2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.     

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук