Постанова
Іменем України 
10 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 190/418/22
провадження № 61-11973св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство «Українська залізниця»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Кудрявцевої Ю. В. від 01 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., 
Пищиди М. М., від 16 листопада 2022 року, і виходив з наступного. 
Зміст заявлених позовних вимог
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», третя особа - Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо, про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що він працює помічником машиніста електровоза оборотного депо П`ятихатки 
СП «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». З 30 серпня 2021 року є членом Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо. 
Наказом від 16 лютого 2022 року № 2/СТ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за підписом начальника СГІ «Дніпровське локомотивне депо» йому оголошено догану за неодноразове порушення вимог нормативних документів з безпеки руху та порушення виконавчої дисципліни. Про винесення зазначеного наказу йому стало відомо лише 05 березня 
2022 року (не під розписку).
Вказував, що зазначений наказ містить посилання на порушенням ним Інструкції, яка не є посадовою інструкцією помічника машиніста електровоза, що, на його думку, свідчить про притягнення його до відповідальності не за складовими його трудової функції.
Посилався на те, що відповідачем не розроблено, не затверджено та не доведено йому під розписку посадову інструкцію помічника машиніста електровоза, а при накладенні дисциплінарного стягнення не враховано відсутність його вини та порушено порядок його застосування (не відібрано письмових пояснень, не проведено оперативну нараду відповідно до            пункту 3.1.10 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, порушено строки ознайомлення з наказом, а також строки накладення стягнення).
Також зазначав, що указані численні порушення відповідачем законодавства про працю призвели до завдання йому моральної шкоди, яка проявлялась у постійних нервових напруженнях та необхідності застосування додаткових зусиль в організації його життя.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ від 16 лютого 2022 року № 2/СТ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області 
від 01 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивоване тим, що дії відповідача щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за оспорюваним наказом є обґрунтованими, викладені у ньому факти є доведеними, а порядок накладення дисциплінарного стягнення не порушено. Факт заподіяння моральної шкоди суд вважав недоведеним. 
Узагальнені доводи касаційної скарги
28 листопада 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року, у якій просить скасувати оскаржені судові рішення, справу передати на новий розгляд за встановленою підсудністю.
Підставами касаційного оскарження оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду             від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 (пункт 1 частини другої                 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідили належним чином зібрані у справі докази та встановили обставини справи на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги, що умовами трудового договору, укладеного із заявником, та відповідної посадової інструкції не передбачено обов`язків, визначених пунктами 9.1.5, 9.2.6 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, ці обов`язки покладаються на машиніста електровоза. Таким чином, вважає, що відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення цих обов`язків.
Посилається заявник на помилковість висновку судів щодо дотримання відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення, а саме не урахування відсутності у матеріалах справи доказів його виклику до роботодавця для надання письмових пояснень, наявності права на призначення перевірки знань нормативних актів з питань безпеки руху поїздів та маневрової роботи, проведення оперативної наради, порушення строків накладення стягнення.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 190/418/22, витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.
У січні 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
У відзиві на касаційну скаргу АТ «Українська залізниця» заперечує проти задоволення вимог касаційної скарги ОСОБА_1 , посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначає, що позивач є працівником локомотивної бригади, на якого розповсюджуються положення Інструкції 
№ ЦЦТ-0106, яка введена в дію на заміну посадової інструкції локомотивної бригади. Зосереджує увагу на виявленому факті порушення при розшифруванні швидкостемірної стрічки, призначенні позачергового іспиту з перевірки знань, на який ОСОБА_1 не з'явився. Також вказує, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про проведення оперативної наради, ознайомлено з текстом оспорюваного наказу, від проставлення підпису у якому він відмовився, про що складено відповідний акт.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 працює у АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дніпровське локомотивне депо» на посаді помічника машиніста електровоза з 11 січня 2020 року.
З 30 серпня 2021 року ОСОБА_1 є членом Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо.
20 листопада 2021 року при розшифруванні швидкостемірної стрічки локомотивна бригада в складі машиніста електровоза ОСОБА_2 , помічника машиніста електровоза ОСОБА_1 при отриманні довідки ф. ВУ-45 на п. № 2811 не перевірила вірність занесених в неї даних, чим порушила вимоги пункту 9.2.6 додатку 3 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015, в частині відповідності номеру поїзда у довідці ф. ВУ-45. Після скороченого випробування автогальм по ст. Ерастівка у довідці ф.ВУ-45 не виконано відповідний запис, чим порушено вимоги                      пункту 9.1.5 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015, в частині не виконання запису в довідку ф.ВУ-45 машиністом результату перевірки щільності ГМ.
Наказом від 23 листопада 2021 року № 590 помічнику машиніста електровоза ОСОБА_1 призначено позачергові іспити з перевірки знань та зазначено про необхідність з`явитися для їх складання у двотижневий термін. ОСОБА_1 з указаним наказом ознайомлений особисто під підпис.
З 04 грудня 2021 року по 18 грудня 2021 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному.
Для складання позачергових іспитів з нормативних документів по безпеці руху ОСОБА_1 не з`явився.
19 січня 2022 року помічника машиніста електровоза ОСОБА_1 повідомлено про оперативну нараду, яка відбудеться 20 січня 2022 року, про що свідчить складений акт нарядником локомотивних бригад від 19 січня 2022 року.
20 січня 2022 року на оперативній нараді під час розбору вказаного випадку встановлено неналежне виконання посадових обов`язків помічником машиніста електровоза ОСОБА_3 , не дотримання вимог пункту 2.11 Положення про порядок вивчення та перевірку знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи працівниками залізничного транспорту України, в частині терміну здачі позачергових іспитів.
Відповідно до наказу АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дніпровське локомотивне депо» від 16 лютого 2022 року № 2/СТ за неодноразові порушення вимог нормативних документів з безпеки руху та порушення виконавчої дисципліни, встановлених на оперативній нараді 20 січня 2022 року, помічнику машиніста електровоза ОСОБА_1 оголошено догану. 
Згідно з актом від 26 лютого 2022 року, помічник машиніста електровоза 
ОСОБА_1 ознайомився із наказом від 16 лютого 2022 року № 2/СТ про оголошення йому догани, сфотографував його на мобільний телефон, однак від підпису про ознайомлення з ним відмовився.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
Згідно з положеннями пункту 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку та якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Згідно зі статтею 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників
та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення
як догана.
Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку
з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
На роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина,
як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
У статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати
від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту його законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.
Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення
не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають
з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що оспорюваний наказ прийнято відповідачем у зв`язку з невиконанням позивачем положень пункту 2.11 Положення про порядок вивчення та перевірку знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи працівниками залізничного транспорту України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 14 червня 2007 року № 499, а саме щодо термінів проходження ОСОБА_1  позачергової перевірки знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи, призначеної на підставі наказу начальника Дніпровського локомотивного депо від 23 листопада 2021 року № 590, у зв`язку з допущеними ним, як членом локомотивної бригади, порушеннями вимог пунктів 9.1.5, 9.2.6 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015 (при розшифруванні швидкостемірної стрічки 20 листопада 2021 року). Із наказом про призначення позачергової перевірки знань позивач був ознайомлений під підпис, однак не з`явився для здачі іспиту ні у встановлений пунктом 2.11 зазначеного вище Положення двотижневий термін, ні до дати проведення оперативної наради щодо розгляду випадку порушення позивачем трудової дисципліни, про проведення якої він також був повідомлений.
Ураховуючи встановлений судами попередніх інстанцій факт порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, перевіривши повноваження відповідача на застосування такого виду дисциплінарного стягнення, порядок його накладення, а також з огляду на те, що в оскаржуваному наказі про оголошення догани зазначено за які порушення накладено дисциплінарне стягнення, інформацію, на підставі яких статей КЗпП України накладено дисциплінарне стягнення, суди попередніх інстанцій дійшли загалом обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 та правомірність дій відповідача при застосуванні оспорюваного виду дисциплінарного стягнення.
При цьому судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку доказам наявності у відповідача права на призначення позачергової перевірки знань позивача, зокрема у зв`язку із допущеними ним, як працівником локомотивної бригади, порушенням пунктів 9.1.5, 9.2.6 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015 (при розшифруванні швидкостемірної стрічки 20 листопада 2021 року), ураховано неможливість явки позивача для проходження такої перевірки з 04 грудня          2021 року по 18 грудня 2021 року (у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю), відсутність будь-яких пояснень щодо поважних причин неявки для проведення позачергової перевірки знань до дати проведення оперативної наради, неявку позивача для надання пояснень на оперативну нараду щодо розгляду допущених ним порушень трудової дисципліни, а також категоричні дії останнього в частині не бажання ознайомлюватись із документами, пов`язаними з розслідуванням причин указаних вище порушень трудової дисципліни.
Доводи касаційної скарги зазначених вище висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів, а також витребовувати докази (подібна правова позиції висловлена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Доводи касаційної скарги щодо відсутності у відповідача повноважень на призначення щодо позивача позачергової перевірки знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи, у зв`язку з відсутністю у нього, як помічника машиніста електровоза, обов`язку з дотримання вимог пунктів 9.1.5, 9.2.6 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України 
ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015, порушення яких були виявлені 20 листопада 2021 року, спростовуються положеннями пункту 1.1 Інструкції локомотивній бригаді, затвердженої наказом АТ «Укрзалізниця» від 22 листопада 2004 року 
№ ЦТ-0106, введеної на заміну посадової інструкції локомотивній бригаді, який передбачає, що помічник машиніста є працівником локомотивної бригади та у своїй роботі повинен керуватися положеннями зазначеної вище Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу.
При цьому, згідно з положеннями пункту 9.1.6 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України ЦТ-ЦВ-ЦЛ-0015, у вантажних поїздах на перегонах випробування гальм виконує саме локомотивна бригада.
Працівники локомотивних бригад, з вини яких допущена транспортна подія або порушення вимог нормативних документів в поїзній та маневровій роботі, підлягають позачерговим іспитам у встановленому порядку                                          (пункт 1.5 Інструкції локомотивній бригаді).
Безпідставними є також доводи касаційної скарги щодо порушення відповідачем строків накладення оспорюваного дисциплінарного стягнення, з огляду на те, що порушення позивачем пункту 2.11 Положення про порядок вивчення та перевірку знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи працівниками залізничного транспорту України, а саме щодо неявки ОСОБА_1 для проходження призначеної позачергової перевірки знань нормативних актів з безпеки руху поїздів та маневрової роботи, з урахуванням часу його тимчасової непрацездатності, було виявлено 20 січня 2022 року - під час проведення оперативної наради щодо розгляду випадків порушення трудової дисципліни, а оспорюваний наказ винесено 16 лютого 
2022 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів попередніх інстанцій.
Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду, на які посилався заявник у касаційній скарзі. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області 
від 01 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 16 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            Є. В. Синельников
 
                                                                                                                        С. Ф. Хопта
 
                                                                                                                        В. В. Шипович