ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 грудня 2022 року           справа №200/15940/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 р. у справі №200/15940/21 (головуючий І інстанції Михайлик А.С., повне судове рішення складено 26.01.2022 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                      УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 04.11.2021 № 056750007268 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 02.11.2021 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначивши пенсію та зарахувати до страхового стажу періоди діяльності, які зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 від 06.12.1986 року (а.с. 1-3).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року позов задоволено частково. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 04.11.2021 № 056750007268 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2021 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із врахуванням відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 06.12.1986 та висновків суду, викладених у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 71-74).
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що на виконання Рішення №2-р/2019 положення п. «а» ст.54, ст.55 Закону №1788 застосовуються без внесених до нього змін Законами України №213 та №911. Відтак, право на пенсію за вислугу років, зокрема, для працівників освіти з 04.06.2019 визначається згідно із ст.55 Закону №1788 та з урахуванням вимог щодо вислуги років та стажу, які передбачені законодавством станом на 11.10.2017 та незалежно від віку. Таким чином, пенсія за вислугу років згідно положень ст.55 Закону України №1788-ХІІ може бути призначена особам, які мають стаж, необхідний для її призначення станом на 11 жовтня 2017 року – 26 років 6 місяців. Оскільки позивач не набула необхідного спеціального стажу на 11.10.2017 права на пенсію за вислугу років немає.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).
02.11.2021 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії. Зазначену заяву передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
04.11.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за наслідком розгляду наданої заяви прийнято рішення № 056750007268 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років. 
Рішення вмотивовано тим, що відповідно до пункту “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу станом на 01.04.2015 - не менше 25 років спеціального стажу, на 01.01.2016 – не менше 25 років 6 місяців, на 11.10.2017 – не менше 26 років 6 місяців. 
Страховий стаж позивача становить 20 років 3 місяці 3 дні, спеціальний стаж – відсутній. Періоди роботи за трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 від 06.12.1986 не враховані, оскільки вона оформлена із порушенням п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, а саме: на титульній сторінці виправлено прізвище позивача у спосіб, що не відповідає цій Інструкції. Крім цього, до заяви про призначення пенсії за вислугу років позивач мала додати документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії, втім, позивачем такі документи не надані (а.с. 18).
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закону №1058-ІV).
Відповідно до п. 2-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України “Про пенсійне забезпечення”.
Пунктом “е” статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення” (в редакції, що діяла до внесення змін Законами України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 № 213-VIIIта “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24.12.2015 № 911-VIII) передбачалося, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, незалежно від віку при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
В подальшому, Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” підвищено спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктами “д”, “е”, “ж” статті 55 Закону № 1788, а Законом України № 911 встановлено раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме: 55 років - для працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (п. “е” ст. 55 Закону № 1788) за переліком, що затверджується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Так, пунктом “е” статті 55 Закону № 1788-ХІІ (в редакції Закону від 24.12.2015 № 911-VIII) встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2015 по 31.03.2016 - не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років; з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; з 01.04.2018 по 31.03.2019- не менше 27 років; з 01.04.2019 року по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців; з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років;
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення які в період до 01.01.2016 мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі – Постанова № 909) затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі – Перелік).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж є періодом, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58 (далі – Інструкція № 58) відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Згідно з п. 2.13 Інструкції № 58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по-батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.
Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.
Відповідно до п. 1.9 цього Порядку у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.
Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).
Пунктом 4.2 цього Порядку також передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Цим пунктом визначено, крім цього, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Як встановлено матеріалами справи, трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить виправлення прізвища позивача на титульному аркуші – прізвище ОСОБА_2 закреслено однією рискою, нижче вказано прізвище ОСОБА_3 . На внутрішньому боці обкладинки книжки зазначено, що прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб, відповідний запис у книжці засвідчено підписом та печаткою (а.с. 6).
Між позивачкою ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 було укладено шлюб 15 липня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_3 (а.с. 12).
Суд зазначає, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником, а тому відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство – роботодавець, а відтак позивач не може нести відповідальності за те, яким чином здійснювалось внесення роботодавцем записів до трудової книжки. Підставою для призначення пенсії визначено наявність необхідного стажу, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах та посадах.
Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області протиправно не взято до уваги відомості трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 06.12.1986 під час обчислення стажу позивача. Трудова книжка є основним документом про стаж, а тому посилання на необхідність надання позивачем додаткових документів, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років є безпідставним.
Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2021 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із врахуванням відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 06.12.1986 та висновків суду, викладених у цьому рішенні.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 р. у справі №200/15940/21 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 р. у справі №200/15940/21 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена 22 грудня 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                                                     І.В. Сіваченко