ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року 
м. Київ
справа № 640/12301/19
провадження № К/9901/25133/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року (суддя Каракашьян С.К.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року (головуючий суддя Кузьмишина О.М., судді Костюк Л.О., Кобаль М.І.)
у справі № 640/12301/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" ЛТД 
до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 
про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 16 травня 2019 року № 231-ДП-Т, розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери від 16 травня 2019 року №136-ДП-Т.
І. РУХ СПРАВИ
1.          У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Джерело ЛТД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, в якому просило:
визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 16 травня 2019 року №231-ДП-Т;
визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про усунення порушення законодавства про цінні папери від 16 травня 2019 року №136-ДП-Т.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року, позов задоволено повністю.
3.          Не погодившись з такими судовими рішеннями, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення - про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Джерело ЛТД" в позові повністю.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4.          Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Джерело» ЛТД здійснює професійну діяльність на ринку цінних паперів на підставі ліцензій на провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів - діяльності з торгівлі цінними паперами, а саме: брокерської діяльності серії АЕ №286841 від 08 квітня 2014 року та дилерської діяльності серії АЕ №286842 від 08 квітня 2014 року, виданих на підставі рішення Комісії від 18 вересня 2012 року №781.
5.          16 травня 2019 року уповноваженою особою НКЦПФР було винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів № 231-ДП-Т, якою за порушення вимог законодавства щодо цінних паперів застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» ЛТД санкцію у вигляді попередження.
6.          Підставою для застосування санкції стали висновки акту про правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2019 року №271-ДП-Т про те, що позивачем протягом 2017 - 2018 років не проводилися заходи внутрішнього аудиту щодо перевірки системи управління ризиками, ідентифікації критичних (найбільш ризикованих) бізнес - процесів, клієнтів, контрагентів, фінансових інструментів та послуг, моделювання та прогнозування процесів та майбутніх результатів діяльності установи відповідно до обраного Товариством методу, аналізу можливих сценаріїв у майбутньому, обсяг та характер діяльності Торговця не відповідає системі запобігання ризиків для ефективної мінімізації їх наслідків для клієнтів.
7.          Згідно з висновками акту перевірки, невідповідність системи запобігання ризиків, призвела до порушення позивачем вимог підпункту а) пункту 1 розділу XV, пункту 3 розділу XV та підпункту ґ) пункту 20 розділу XV Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами, затвердженого рішенням Комісії від 12 грудня 2006 року № 1449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 січня 2007 року за № 52/13319.
8.          Таких висновків відповідач дійшов з урахуванням того, що позивачем було здійснено ряд операцій з цінними паперами підприємств, - ПРАТ "СК    "АВТОРИТЕТ», ПАТ «ГЛОБАЛ ТРАНСПОРТ ЛОГІСТІКС», ПрАТ "Новьюенерго", ПАТ "Укрспецрезерв", ПАТ "РА "РЕФЕЙ", ПАТ "Фондові технології України", ПАТ "КІНГС АЙС", ПАТ "Інжбудсервіс", ФК Авангард, ПАТ, ПРАТ "ЄСС", ПАТ "КОНКОРД ІНК.", ПАТ "ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ РТЗ", ПРАТ "ЕНЕРГІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТ", ТОВ "СУЧАСНИЙ ФІНАНСОВИЙ СЕРВІС", ТОВ "КОМПАНІЯ "БІЗНЕС ІННОВАЦІЇ", КУА ЕСКО- КАПІТАЛ, ТОВ ПрАТ "МАРШАЛ7", ТОВ"АВТО ФІНАНС СЕРВІС", ПрАТ "СКАМІТ", щодо яких, після операцій, відповідачем було вжито певні заходи - зупинення внесення змін, заборона обігу або (та) заборона торгівлі цінними паперами.
9.          16 травня 2019 року уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку було винесено розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери №136-ДП-Т, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Джерело» ЛТД у термін до 16 серпня 2019 року необхідно було усунути порушення законодавства шляхом впровадження внутрішніх процедур, а саме: розробки та впровадження методики виявлення, оцінювання та контролю рівня ризиків професійної діяльності (зокрема, встановлення ступенів ризику для емітентів цінних паперів); аналізу та прогнозування стану системи управління ризиками, ідентифікації критичних (найбільш ризикованих) бізнес-процесів, клієнтів, контрагентів, фінансових інструментів та послуг; аналіз діяльності та фінансових показників емітента, з цінними паперами якого укладається договір, з використанням загальнодоступних публічних джерел інформації; виявлення концентрації ризиків та причини їх появи; впровадження заходів, процедур, механізмів і технологій мінімізації ризиків та ліквідації наслідків виявлених ризиків (зокрема, встановлення прийнятних ступенів ризику для емітентів цінних паперів); оперативної координації взаємодії підрозділів та виконавчого органу ліцензіата з питань управління ризиками; участі у розслідуванні випадків реалізації ризиків; розробки програм навчання працівників ліцензіата методам та інструментам управління ризиками; підготовки і надання звітності з питань управління ризиками виконавчому органу ліцензіата.
10.          Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, керувався тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що на час зупинення дії ліцензій позивача відповідачем встановлено та доведено порушення позивачем вимог законодавства про цінні папери, зокрема, не вказано та не доведено суду наявності факту порушення та/або можливого порушення прав інвесторів. Тобто, Комісія зупинила дію ліцензій позивача в процесі з`ясування обставин справи про ймовірне правопорушення на ринку цінних паперів, без встановлення факту такого правопорушення, тобто без достатніх на те підстав.
12.          Суди взяли до уваги обставини, встановлені у судових рішеннях у справі №640/4735/19, мотивуючи це тим, що обставини і сторони у вказаній справі і справі, що розглядаються, є тими самими.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13.          Заявник, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, покликається, зокрема, на те, що:
1) суди першої та апеляційної інстанцій помилково витлумачили положення пункту 5 частини 1 статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", підпункту "а" пункту 1, пункту 3, підпункту "ґ" пункту 20 розділу XV Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами, затвердженого рішенням Комісії від 12 грудня 2006 року № 1449 (далі - Правила №1449), внаслідок чого однією із основних підстав для скасування оскаржених актів стала відсутність доказів звернення інвесторів із скаргами на дії позивача, відсутність доказів розміру збитків інвесторів;
2) суди попередніх інстанцій не застосували положення пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", згідно з яким основним завданням Комісії, зокрема, є захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень;
3) суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи оскаржене рішення, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки, на думку скаржника, недоведення підстав для зупинення дії ліцензії жодним чином не свідчить про відсутність підстав для застосування як санкції попередження з огляду на його превентивний характер, формальний склад правопорушення та відмінність підстав для застосування цих заходів.
4) суди попередніх інстанцій не врахували того, що недоведення у справі №640/4735/19 підстав для зупинення дії ліцензії жодним чином не свідчить про відсутність підстав для застосування санкції у вигляді попередження у цій справі, з огляду на її превентивний характер та формальний склад правопорушення.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.          Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
15.          Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          Повноваження Нацкомісії у спірних правовідносинах визначені, зокрема, Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30 жовтня 1996 року № 448/96-ВР (далі - Закон № 448/96-ВР), який визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні.
17.          За приписами підпунктів 1 та 2 статті 4 Закону N 448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у встановленому нею порядку видає ліцензії на такі види професійної діяльності на ринку цінних паперів:
1) брокерська діяльність - укладення торговцем цінними паперами цивільно-правових договорів (зокрема договорів комісії, доручення) щодо цінних паперів від свого імені (від імені іншої особи), за дорученням і за рахунок іншої особи;
2) дилерська діяльність - укладення торговцем цінними паперами цивільно-правових договорів щодо цінних паперів від свого імені та за свій рахунок з метою перепродажу, крім випадків, передбачених законом.
18.          Відповідно до статті 2 Закону №448/96-ВР, державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється, зокрема, з метою створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.
19.          Статтею 7 Закону № 448/96-ВР передбачено, що основними завданнями Нацкомісії є, у тому числі: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.
20.          За змістом пункту 5 частини першої статті 8 Закону №448/96-ВР Нацкомісія має право у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження, зупиняти на термін до одного року обіг цінних паперів, дію ліцензій, виданих Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, анулювати дію таких ліцензій.
21.          Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Нацкомісія є органом, що здійснює державне регулювання ринку цінних паперів, та органом, уповноваженим виносити попередження.
22.           Абзацом 7 пункту 2 розділу II Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - діяльності з торгівлі цінними паперами, затверджених рішенням Комісії від 14 травня 2013 року № 819 передбачено, що ліцензіат при провадженні діяльності з торгівлі цінними паперами має відповідати вимогам, зокрема, нормативно-правових актів Комісії, що регулюють правила (порядок) провадження професійної діяльності на фондовому ринку за кожним видом діяльності - діяльності з торгівлі цінними паперами, на який ліцензіат отримав відповідну ліцензію.
23.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснює брокерську діяльність на ринку цінних паперів на підставі ліцензій на провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів - діяльності з торгівлі цінними паперами, а саме: ліцензії на брокерську діяльність серії АЕ №286841 від 08 квітня 2014 року та ліцензії на дилерську діяльність серії АЕ № 286842 від 08 квітня 2014 року, виданих на підставі рішення НКЦПФР від 18 вересня 2012 року № 781.
24.          Згідно з пунктом 12 розділу II Ліцензійних умов Ліцензіат для провадження професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з торгівлі цінними паперами повинен:
розробити положення про провадження діяльності з торгівлі цінними паперами;
розробити положення про відокремлений підрозділ ліцензіата (крім банку) та/або спеціалізований структурний підрозділ, які провадять діяльність з торгівлі цінними паперами (у разі їх створення);
розробити положення про службу внутрішнього аудиту (контролю) (крім банку);
розробити положення про систему управління ризиками професійної діяльності з торгівлі цінними паперами (крім банку).
25.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що , що у матеріалах справи є наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» ЛТД від 17 березня 2016 року № 11/1 «Про призначення працівника, відповідального за управління ризиками», Положення «Про службу внутрішнього аудиту (контролю)» товариства, Положення про систему управління ризиками професійної діяльності з торгівлі цінними паперами Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» ЛТД, звіти про результати проведення внутрішнього аудиту в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Джерело» ЛТД за 2016 рік, ІІІ квартал 2017 року, І-ІІ кварталах 2018 року, ІІІ квартал 2018 року, IV квартал 2018 року.
26.          Варто зауважити, що Комісія ні в акті про правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2019 року №271-ДП-Т, ні в оскаржених розпорядженні та постанові не зазначали про невідповідність вищевказаних документів вимогам Ліцензійних умов або актам законодавства.
27.          Підпунктом «а» пункту 1 розділу XV Правил № 1449 визначено, що при виконанні операцій з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами торговці зобов`язані діяти в інтересах клієнта, враховуючи умови, зазначені в укладеному з ним договорі, вимоги законодавства щодо цінних паперів, кон`юнктуру фондового ринку, умови здійснення клірингу та розрахунків, надання депозитарних послуг, ризик вибору контрагентів та інші фактори ризику. Згідно з підпунктом «в» вказаного пункту при виконанні операцій з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами торговці зобов`язані попереджати клієнта про ризики конкретного правочину з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами, якщо ця умова передбачена договором.
28.          Пунктом 3 розділу XV вказаних Правил (умов) передбачено, що торговець при провадженні професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з торгівлі цінними паперами повинен керуватися принципами чесності, справедливості та професійності з метою найкращого забезпечення інтересів клієнта.
29.          Відповідно до пунктів 1, 2 розділу V Правил № 1449 предметом договору на брокерське обслуговування є надання торговцем як комісіонером або повіреним клієнту послуг щодо купівлі, продажу, здійснення операції РЕПО, позики або міни цінних паперів або інших фінансових інструментів на підставі разових замовлень від свого імені (від імені клієнта), за дорученням клієнта та за його рахунок чи за рахунок клієнта номінального утримувача / клієнта клієнта номінального утримувача.
30.          Договір на брокерське обслуговування, крім вимог, визначених розділом III цих Правил, містить, зокрема: а) порядок, спосіб та форму надання разових замовлень; б) строк дії договору; в)декларацію про фактори ризиків; г) підтвердження, що інформація про загальний характер та/або джерела потенційного конфлікту інтересів надана клієнту.
31.          Таким чином, укладаючи договір на брокерське обслуговування, інвестор доручає торговцю цінних паперів діяти від його імені та його дорученням на підставі разових замовлень від свого імені. Також сторони підписують декларацію про фактори ризиків, в якій довірителю повідомляється про ризики, пов`язані із здійсненням операцій на ринках цінних паперів, зокрема: цінові ризики, ризики зниження ліквідності, ризики невиконання зобов`язань, валютні ризики, операційні ризики, відсоткові, інфляційні, правові, соціально-політичні ризики, ризики втрату доходу, ризик втрати інвестованих коштів, ризик втрат, що перевищують інвестовану суму.
32.          Положеннями підпункту ґ пункту 20 розділу XV Правил (умов) встановлено, що торговці не мають права здійснювати операції з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами клієнта, використовувати грошові кошти клієнта виключно з метою отримання винагороди, не діючи в інтересах клієнта та/або не виконуючи договори та/або разові замовлення до договору на брокерське обслуговування на найвигідніших умовах.
33.          Абзацом 26 розділу II Правил № 1449 визначено, що фактори ризику - обставини, які можуть призвести до часткової або повної втрати грошових коштів клієнта, у тому числі за рахунок зниження вартості цінних паперів або інших фінансових інструментів.
34.          Згідно зі ст. 12 Закону № 448/96-ВР уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка виявила факт вчинення юридичною особою правопорушення на ринку цінних паперів, складає акт, який разом з письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов`язаними з таким правопорушенням документами протягом п`яти робочих днів подає уповноваженій особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів.
Санкції застосовуються Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, членом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, уповноваженими Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадовими особами після розгляду документів, що підтверджують факт правопорушення.
Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.
Юридична особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення на ринку цінних паперів не пізніше трьох років з дня його вчинення незалежно від санкції.
Юридична особа не може бути притягнута до відповідальності за дії, що були предметом перевірки, за результатами якої не було виявлено правопорушень на ринку цінних паперів.
35.          Отже, попередження є санкцією та фактично наслідком встановлення уповноваженою особою відповідача під час розгляду справи обставин  правопорушення законодавства про цінні папери, яке належним чином фіксується у акті уповноваженої особи Комісії.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 06 квітня 2021 у справі № 520/3079/19.
36.          Як встановлено судами попередніх інстанцій,  підставою для застосування санкції у вигляді попередження стали висновки акту про правопорушення на ринку цінних паперів №271-ДП-Т, в якому зазначено про те, що позивач протягом 2017 - 2018 років здійснював переважну частку операцій з цінними паперами емітентів, відносно яких Комісією в подальшому прийнято рішення щодо заборони торгівлі цінними паперами та/або щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку, оскільки обіг цінних паперів таких емітентів створював ризик порушень прав інвесторів.
37.          Суд першої інстанції зазначив, що прийняття Комісією рішень щодо обмеження обігу цінних паперів є обставиною, яка призводить до зменшення корисності таких цінних паперів, оскільки власник таких цінних паперів позбавлений можливості у будь який час розпоряджатися такими цінними паперами, що в свою чергу призводить до зменшення вартості таких цінних паперів.
38.          Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що отримання та розмір прибутку від фінансових операцій має визначатися не за змістом кожної окремо визначеної операції, а від їх сукупності. При цьому, ризиковість операцій може мати економічне обґрунтування, наприклад, за умови вищого, порівняно з безпечними операціями, прибутку. Таким чином, врахування факторів ризику, яке є обов`язком позивача, як торгівця, не виключає правомірності здійснення операцій з високим ступенем ризику, з врахуванням побажань клієнта та кон`юнктури фондового ринку.
39.          Клієнтом на етапі укладення договору доручення, шляхом підписання, зокрема, декларації про фактори ризиків, було погоджено рівень можливого ризику при здійсненні операцій купівлі-продажу цінних паперів емітентів.
При цьому, оцінка врахування таких побажань та інтересів клієнта лежить в площині господарських відносин між позивачем та його клієнтами, а аналіз можливих дій торгівця не в інтересах клієнта, залежить від позиції клієнта, і не може визначатися відповідачем без врахування обставин отримання вигоди від операцій.
40.          Суд апеляційної інстанції вказав, що наявними в матеріалах справи листами  підтверджується той факт, що позивач детально проінформував клієнтів про можливі ризики у зв`язку із укладенням відповідних правочинів, оскільки операції із цінними паперами є високо ризикованими. Вказані товариства з цими ризиками погодились, на підтвердження чого вони підписали декларацію про фактори ризиків.
41.          Суди вважали, що оцінка врахування таких побажань та інтересів клієнта лежить в площині господарських відносин між позивачем та його клієнтами, а аналіз можливих дій торгівця не в інтересах клієнта, залежить від позиції клієнта, і не може визначатися відповідачем без врахування обставин отримання вигоди від операцій.
Натомість, відповідачем не надано жодних доказів порушення прав клієнтів позивача, внаслідок здійснення позивачем угод, зазначених в акті перевірки.
42.          Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з такого.
43.          Як зазначено у постанові від 06 квітня 2021 у справі № 520/3079/19, в цілому укладання договорів з будь-яким ступенем ризику не є порушенням закону чи, тим більше, будь-яких актів Комісії. Сама підприємницька діяльність, а тим більше, на фондовому ринку, вже є ризиком.
За приписами частини 1 статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Більш того, формулювання підпункту г) пункту 20 розділу XV Правил № 1449, відповідно до якого торговець повинен узгоджувати з клієнтом рівень можливого ризику при здійсненні операцій з купівлі, продажу або міни цінних паперів, або інших фінансових інструментів, у тому числі щодо ліквідності цінних паперів або інших фінансових інструментів, що придбаватимуться, якщо інше не передбачено договором, свідчить про те, до будь-який ризик можна допустити, якщо цей ризик узгоджений.
44.          У справі, що розглядається, судами встановлено, що клієнти позивача були обізнані про ризиковість операцій та не заперечували проти цього. Як встановлено судами, у матеріалах справи відсутні докази звернення інвесторів із скаргами на дії позивача, перевірок з цього приводу відповідачем не проводилось.
45.          При розгляді цієї справи суди врахували те, що попередньо відповідачем прийнято рішення від 17 січня 2019 року №15 щодо зупинення з 18 січня 2019 року дії ліцензії на провадження професійної діяльності на ринку цінних паперів - діяльності з торгівлі цінними паперами, а саме брокерської діяльності серії АС 286841, дилерської діяльності серії АС 286842 . Підстави для прийняття зазначеного рішення є ідентичними підставам для прийняття оспорюваних в межах цієї справи рішень.
46.          Вищезазначене рішення скасовано рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 липня 2019 року у справі №640/4735/19, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року і постановою Верховного Суду від 18 травня 2021 року.
47.          Судові рішення у справі №640/4735/19 містять висновки про те, що в матеріалах справи були відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що на час зупинення дії ліцензій позивача відповідачем встановлено та доведено порушення позивачем вимог законодавства про цінні папери, зокрема, не вказано та не доведено суду наявності факту порушення та/або можливого порушення прав інвесторів. Тобто, Комісія зупинила дію ліцензій позивача в процесі з`ясування обставин справи про ймовірне правопорушення на ринку цінних паперів, без встановлення факту такого правопорушення, тобто без достатніх на те підстав.
Судом першої інстанції у вказаній справі було наголошено, що сторонами не заперечувалася відсутність складення уповноваженою особою НКЦПФР акту про вчинення позивачем інкримінованих останньому правопорушень на ринку цінних паперів, що визначені Національною комісією в постанові від 17 січня 2019 року, станом на дату винесення постанови про зупинення провадження, що, в площині правової сутності акта про правопорушення на ринку цінних паперів, не свідчить про обставини вчинення позивачем визначених Національною комісією у постанові правопорушень на ринку цінних паперів позивача, що вказує про триваючий характер здійснення Національною комісією перевірки усіх обставин справи.
Винесення постанови про зупинення провадження у справі від 11 січня 2019 року прийнято до підписання акту про правопорушення на ринку цінних паперів і обумовлено необхідністю додаткової перевірки обставин справи, що, по суті, свідчить про неповноту у з`ясуванні обставин у справі.
48.          У справі, що розглядається, варто відзначити, що інкриміновані позивачу порушення є тими ж самими, що і в справі №640/4735/19. При цьому, згідно з матеріалами справи відповідач відновив провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів постановою від 10 квітня 2019 року (після його зупинення постановою від 11 січня 2019 року).
49.      Суд апеляційної інстанції дослідив наявні в матеріалах справи листи ПрАТ «СК «АРМА» від 13 березня 2019 року, КУА «ВСЕ СВІТ» від 13 березня 2019 року, ТОВ «Лантана Нью» від 18 березня 2019 року і зробив висновок, що вказаними листами підтверджується той факт, що ТОВ «Джерело» ЛТД детально проінформувало клієнтів про можливі ризики у зв`язку із укладенням відповідних правочинів, оскільки операції із цінними паперами є високо ризикованими. Вказані товариства з цими ризиками погодились, на підтвердження чого вони підписали декларацію про фактори ризиків.
50.          Також до позовної заяви було додано висновки щодо результатів проведення внутрішнього аудиту  Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" ЛТД за 2017 і 2018 рік по кварталам,  висновки щодо результатів проведення внутрішнього аудиту в товаристві на предмет дотримання законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розпорядження зброї  масового знищення.
51.          З наданих до позову договорів доручення, Актів і Звітів до них вбачається, що цінні папери придбано раніше, ніж Національною комісією зупинено або заборонено торгівлю вказаними паперами.
52.          Вважати правопорушенням здійснення операцій з цінними паперами, у відношенні яких Комісією в подальшому прийнято рішення щодо заборони торгівлі цінними паперами та/або щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку, є помилкою, оскільки на момент вчинення цих операцій відповідні цінні папери знаходилися в легальному обігу, оберталися без будь-яких обмежень, тому укладання з цими цінними паперами договорів не може вважатися порушенням в момент укладання договорів.
53.          Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 06 квітня 2021 у справі № 520/3079/19.
54.          З урахуванням викладеного, слід погодитися з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач не довів наявності факту порушення та/або можливого порушення прав інвесторів.
55.          Доводи касаційної скарги наведеного вище не спростовують.
56.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
57.          З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.
58.          Оскільки Верховний Суд залишає без змін судові рішення окружного та апеляційного адміністративного судів, то відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі №640/12301/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб