УХВАЛА

01 лютого 2023 року 
м. Київ

справа №640/735/21
адміністративне провадження № Зв/990/2/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 9 січня 2023 року у справі №640/735/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад та територій України про визнання протиправним і скасування наказу від 27 січня 2014 року №26,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку громад та територій України, у якому просив суд:
- визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства «Про затвердження Зміни №8 до розділу 1 «Керівники, професіонали, фахівці» Випуск 64 «Будівельні, монтажні та ремонтні роботи Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників» від 27 січня 2014 року №26, як такий, що не відповідає частині другій статті 19 Конституції України, де органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з цими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №640/735/21. 
Верховний Суд ухвалою від 12 грудня 2022 року залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху згідно з частиною третьою статті 332 КАС України, визнав неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року в цій справі та встановив скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення її недоліків шляхом надання доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 9 січня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження з тих підстав, що наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Отже, положеннями процесуального закону учасників справи зобов`язано діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.
Зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання ним вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, неодноразове повернення її заявнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою було відмовлено.
31 січня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 9 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад та територій України про визнання протиправним і скасування наказу від 27 січня 2014 року №26.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, Суд виходить з наступного.
Згідно з частиною п`ятою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судові рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
При цьому у частині першій статті 361 КАС визначено, що за виключними обставинами може бути переглянуто лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили.
Відповідно до положень статті 241 КАС судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.
Пунктом 14 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що постановою є письмове рішення суду апеляційної або касаційної інстанції в адміністративній справі, у якому вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги.
Згідно з пунктом 15 частини 1 статті 4 КАС України ухвала це письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.
Як зазначено у пункті 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» закінчення розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття постанови щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 164 КАС України (в редакції, що діяла на час прийняття постанови Пленуму), ухвалення додаткового судового рішення (стаття 168 КАС України) або в разі, якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов (частина четверта статті 121 КАС України), та вирішення вимоги апеляційної та касаційної скарг.
Ухвала Верховного Суду від 9 січня 2023 року не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, в розумінні частини 1 статті 361 КАС - відтак, вона не може бути переглянута за виключними обставинами.
Близьку за змістом позицію викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2019 року №9901/108/19 (провадження №11-394зва19). 
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 241, 361, 366 КАС України Суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 9 січня 2023 року у справі №640/735/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад та територій України про визнання протиправним і скасування наказу від 27 січня 2014 року №26.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду