ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1912/23 Справа № 206/1451/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Биліна  Т. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Биліни Т.І., 
суддів: зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,
за участю секретаря – Заворотного К.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами 
               приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича,
               Дніпровської міської ради,
на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи — приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, Дніпровська міська рада, на дії приватного виконавця, визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця, - 

ВСТАНОВИЛА: 

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Селезньова М.О. з вимогою визнати неправомірними постанови від 07 вересня 2022 року про накладення арешту на грошові кошти, на все майно та розшук, скасувати вказані постанови.
Скарга обґрунтована тим, що 07 вересня 2022 року йому з СМС повідомлення від КБ «Приватбанку» стало відомо про накладення державним виконавцем арешту на рахунок.
Вважає дії приватного виконавця неправомірними, оскільки перед накладенням арешту останнім не було з`ясовано суму на банківському рахунку та його статус. Арештовані автомобілі були придбані під час шлюбу та є сумісним майном подружжя, а державний виконавець перед накладенням арешту не звернувся до суду та не визначив частку належну боржнику. Накладення арешту на нерухоме майно можливе лише після документального підтвердження належності боржнику об`єкту нерухомого майна на праві власності. Вартість арештованого майна не визначена, воно не передано на відповідальне зберігання власнику майна.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року скаргу задоволено повністю. 
Не погоджуючись зі вказаною ухвалою приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О. та Дніпровська міська рада звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права, просили ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволені вимог скарги.
Апеляційні скарги обґрунтовані тим, що при ухваленні судового рішення судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані обставини, а висновки суду щодо здійснення приватним виконавцем дій, які не відповідають нормам чинного законодавства є помилковими.
Приватний виконавець спростовуючи вимоги скарги зазначив, крім іншого, що ОСОБА_1 пропустив строк оскарження постанов від 07 вересня 2022 року, оскільки про існування постанови про арешт грошових коштів йому було відомо в той же день, а до суду він звернувся лише 19.10.2022 року, тобто із значним перевищенням десятиденного строку на оскарження. Причини пропущення строку не зазначив, клопотання про поновлення строку на оскарження постанов суду не надав.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що Дніпровська міська рада 12 березня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів, збитків міськради, судових витрат.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2022 року вказане рішення Жовтневого районного суду від 29 квітня 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов міськради задоволено: стягнуто з відповідача кошти та витрати на користь міськради.
Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 28 червня 2022 року видані виконавчі листи щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як правонаступників ОСОБА_2 , на користь Дніпровської міської ради суми збитків, завданих фактичним користуванням земельною ділянкою без правовстановлюючих документів у розмірі 138 939,32 грн. 
Дніпровською міською радою виконавчий лист пред`явлений до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньову М.О. за місцем знаходження боржника ОСОБА_1 . 
Приватним виконавцем Селезньовим М.О. 15 серпня 2022 року відкрите виконавче провадження №69648018, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 та винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди із зазначенням розміру мінімальних витрат у виконавчому провадженні.
07 вересня 2022 року приватним виконавцем винесено постанови про накладення арешту на грошові кошти, на все майно та розшук майна.
Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем під час здійснення виконавчих дій порушені норми закону України «Про виконавче провадження», та положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року. 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони помилкові та не відповідають положенням закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).
Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:
а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок щодо застосування статті 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. 
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) зроблений висновок, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.
Вказані висновки знайшли своє відображення в постанові Верховного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 727/5129/20.
Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про існування постанови про арешт грошових коштів від 07 вересня 2022 року був обізнаний в той же день (вказане зазначено у скарзі заявника), а до суду він звернувся лише 19.10.2022 року, тобто, з пропуском строку на її оскарження. Клопотання про поновлення строку не подав, а тому є беззаперечні підстави для застосування висновків зазначених в постанові Верховного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 727/5129/20.
 Відповідно ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича та Дніпровської міської ради – задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року – скасувати.
Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича про визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця - залишити без розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                        Т.І. Биліна 

Судді:                                                        С.А.Зайцева                                                                                
                                                                        Ж.І.Максюта