ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 628/1276/20  Номер провадження 22-ц/814/1554/23	Головуючий у 1-й інстанції Волчек О. О.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 липня 2021 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У червні 2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 у період з 01 лютого 2016 року по 24 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем право власності на спадкове майно ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що вона зареєстрована в с.Гнилиці Великобурлуцького району Харківської області, однак постійно проживала більше 5 років з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка залишила після смерті спадщину у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкодавиця заповіту не залишила. 
Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як фактично проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність її реєстрації за місцем проживання спадкодавиці. 
Вважає, що навіть відсутність реєстрації за місцем відкриття спадщини дає їй право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона проживала разом з ОСОБА_2 до її смерті, здійснювала догляд за нею, допомагала їй, так як останній було 85 років, вона хворіла на гіпертонічну хворобу, мала вади серця. ОСОБА_2 не могла проживати одна та потребувала стороннього догляду. Вона готувала їй їжу, ходила в магазин за продуктами харчування, прибирала квартиру, допомагала їй по господарству. Інших членів сім`ї, хто б міг здійснювати нагляд, у ОСОБА_2 не було. 

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 липня 2021 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції не дав належної оцінки усім доказам у їх сукупності, зокрема не звернув уваги на надані нею документи та пояснення свідків, які повідомили, з якого часу і хто проживав з ОСОБА_2 до дня її смерті. 

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.08.2021 року відкрито провадження у справі. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.08.2021 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд. 
Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.
Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування квартири № ВВЩ № 314365 від 23.12.2004 р. власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 (а.с.11).
Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть, виданого КЗОЗ «Куп`янська міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області № 36 від 27.02.2018 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Згідно довідки Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 18.03.2020 р. за № 485/02/21 за життя ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідно довідки, виданої Гнилицькою сільською радою Великобурлуцького району Харківської області від 23.04.2019 р. за № 207, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3 , але тривалий час проживала по адресу: АДРЕСА_3 , та на день видачі довідки за вищевказаними адресами не проживає (а.с.9). 
Згідно довідки, виданої Гнилицькою сільською радою Великобурлуцького району Харківської області від 16.03.2020 р. за № 114, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3 (а.с.10). 
З Акту про факт проживання (не проживання) громадянина за місцем його реєстрації від 24.02.2020 р., складеного комісією у складі мешканців будинку Курилівка-1 Харківської області, посвідченого Курильським сільським головою Ситником М.М., ОСОБА_1 з 01.02.2016 року і по час складання акту проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , і проживала за даною адресою на день смерті ОСОБА_2 (а.с.13)
Постановою державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. від 29.02.2020 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю на даний час належного підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю разом із спадкодавицею (а.с. 12). 
Відповідно до копії висновку про вартість майна, а саме, 1-но кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного оцінювачем - ФОП ОСОБА_3 від 12.05.2020 р., ринкова вартість 1 кімнатної квартири площею 27,2 м.кв. для державного мита становить 66579 грн. без ПДВ (а.с. 6). 

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду достатніх доказів про надання допомоги та піклування ОСОБА_2 , як і факту наявності між ними відносин притаманних особам, які постійно проживають разом і ведуть спільне господарство.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.77- ст.80 ЦПК України).
Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд першої інстанції виконав наведені вимоги закону і дав належну оцінку поданим доказам з урахуванням змісту заявлених вимог і норм матеріального права, які регулюють відносини спадкування. 
Як убачається із позову, ОСОБА_1 не була родичем померлої ОСОБА_2 , остання за життя заповіту не склала, отже позивач обґрунтовувала своє право на спадщину фактом проживання із спадкодавцем однією сім`єю упродовж не менш п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до часу смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до статті 1264 ЦК України  у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
У постанові ВС від 24 вересня 2020 року (справа № 644/5818/18) викладений такий правовий висновок щодо застосування норм ст.1264 ЦК України. 
       «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають  врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.  
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:
а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;
б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.»
У підтвердження факта проживання із спадкодавцем позивач подала суду письмові докази, які свідчать про її фактичне не проживання за місцем реєстрації, а також акт від 24 лютого 2020 року (а.с.13), за змістом якого позивач з 01 лютого 2016 року по час складення акта проживає у квартирі АДРЕСА_2 , тобто на час смерті спадкодавця виповнилося лише два роки проживання з урахуванням того, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Апеляційний суд погоджується з оцінкою судом першої інстанції показань допитаних свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , оскільки зазначені свідки не підтвердили обставини, з якими ст.1264 ЦК України пов`язує можливість виникнення права на спадкування. 
Апеляційний суд критично оцінює та не бере до уваги акт, долучений до апеляційної скарги (а.с.130), оскільки його зміст суперечить акту, складеному раніше без будь-яких обґрунтованих і доречних пояснень щодо зміни дати, з якої позивач почала мешкати і спірній квартирі. Окрім того, апеляційному суду не подано підтверджень об`єктивної неможливості подання цього акта суду першої інстанції. 
Проаналізувавши питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, наведені апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 01 лютого 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов 

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов