ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 лютого 2023 року           справа №200/3537/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 200/3537/22 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 22 жовтня 2021 року про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із зарахування при цьому до пільгового стажу на підземних роботах періодів з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року в публічному акціонерному товаристві “Трест “Донецькшахтопроходка” та з 17 листопада 2008 року по 18 червня 2021 року в приватному акціонерному товаристві “Шахтоуправління “Покровське” з урахуванням положень ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
В обґрунтування позову зазначив, що звернувся з заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Пенсійним органом відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу – 25 років.
Відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача спірні періоди роботи, оскільки записами в трудовій книжці та уточнюючими довідками підтверджено пільговий характер роботи позивача повний робочий день під землею за посадою, що відноситься до Списку № 1.
Крім того, оскільки стаж позивача на підземних роботах складає понад 15 років, він має право на призначення пенсії з урахуванням приписів ст. 8 ЗУ “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 жовтня 2021 року “Про відмову в призначенні пенсії”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 січня 2021 року по 05 травня 2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періоди роботи:
з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року;
з 17 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року за виключенням 3 днів прогулу в 1998 році та 2 днів автобусу в 1997 році та 4 днів в 1998 році;
з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року за виключенням 1 дня відпустки без збереження заробітної плати в грудні 2007 року;
з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року;
з 17 листопада 2008 року по 05 травня 2021 року за виключенням 6 днів простою в 2014 році.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Пенсійним органом правильно не зараховані до пільгового стажу дні простою, відпустки без збереження заробітної плати, прогули.
Після перерахунку з урахуванням рішення суду пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає 24 роки 08 місяців 22 дні, а тому ОСОБА_1 правомірно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу – 25 років.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

05 травня 2021 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Разом з заявою про призначення пенсії, яка зареєстрована за № 2879, позивач надав військовий квиток серії НОМЕР_1 від 17 травня 1993 року; диплом НОМЕР_2 від 29 червня 1992 року; довідку відкритого акціонерного товариства “Трест “Донецькшахтопроходка” від 28 січня 2021 року № 01/004; довідки приватного акціонерного товариства “Шахтоуправління “Покровське” від 05 травня 2021 року № 281, від 19 березня 2021 року № 37; висновок від 20 червня 1994 року № 02-06/01-165; наказ від 13 липня 1994 року № 64; довідку державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” від 19 лютого 2021 року № 61арх; довідки відокремленого підрозділу “Шахта Капітальна” державного підприємства “Мирноградвугілля” від 10 лютого 2021 року № 128, від 04 лютого 2021 року № 51, від 10 лютого 2021 року № 129; трудову книжку НОМЕР_3 від 03 липня 1992 року; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по коду 00180841, 32749260; паспорт; картку платника податків.
Під час розгляду заяви позивача пенсійний орган також враховував індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
18 травня 2021 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 . Покровське ОУ ПФУ прийняло рішення № 2879 “Про відмову в призначенні пенсії”.
Відмовляючи в призначенні пенсії, Покровське ОУ ПФУ виходило з того, що позивач претендує на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року, з 17 червня 1996 року по 02 грудня 1998 року, з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року, з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року, з 17 листопада 2008 року по 04 травня 2021 року.
Покровське ОУ ПФУ зазначило, що за наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 00 місяців 06 днів, пільговий – 23 роки 07 місяців 17 днів.
Пенсійний орган не зарахував до роботи на пільгових умовах за Списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, період з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року у зв`язку з тим, що уточнююча довідка видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території, а дані про спеціальний стаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.
Також до пільгового стажу не зараховані простої – 6 днів в 2014 році; відпустка без збереження заробітної плати – 1 день в грудні 2007 року; автобус – 2 дні в 1997 році та 4 дні в 1998 році; прогули – 3 дні в 1998 році.
Позивач не погодився з рішенням Покровського ОУ ПФУ від 18 травня 2021 року № 2879 та оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року, яке набрало законної сили 17 вересня 2021 року, визнано протиправним і скасовано рішення Покровського ОУ ПФУ від 18 травня 2021 року № 2879 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Зобов`язано Покровське ОУ ПФУ зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року в ВАТ “Трест “Донецькшахтопроходка”.
Зобов`язано Покровське ОУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року в ВАТ “Трест “Донецькшахтопроходка”.
22 жовтня 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області, як правонаступник Покровського ОУ ПФУ, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 200/6900/21 повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року та прийняло рішення “Про відмову в призначенні пенсії”.
В рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 00 місяців 06 днів, пільговий стаж на підземних роботах – 23 роки 07 місяців 17 днів, за Списком № 1 – 01 рік 05 місяців 01 день.
До пільгового стажу не зараховані простої – 6 днів в 2014 році; відпустка без збереження заробітної плати – 1 день в грудні 2007 року; автобус – 2 дні в 1997 році та 4 дні в 1998 році; прогули – 3 дні в 1998 році.
Таким чином, позивач не має прва на пенсію за віком за Списком №1 в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах – 25 років.
Записи в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 за спірні періоди часу свідчать, що:
Запис 9 – 27 лютого 1995 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до Шахтопрохідницього будівельного управління № 3 Тресту “Донецькшахтопроходка” підземним гірничим робочим.
Запис 10 – 30 березня 1995 року направлений на курси підземних слюсарів.
Запис 11 – 16 серпня 1995 року направлений на виробничу практику електрослюсарем підземним.
Запис 12 – 27 жовтня 1995 року переведений електрослюсарем підземним.
Запис 13 – 27 липня 1996 року звільнений за ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з скороченням штатів.
Запис 20 – 08 лютого 2008 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю “Донбасвугілляпроходка” електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею.
Запис 21 – 01 квітня 2008 року присвоєний 4 розряд електрослюсаря підземного.
Запис 22 – 07 листопада 2008 року звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.
Запис 23 – 17 листопада 2008 року позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства “Шахта “Красноармійська-Західна № 1”, правонаступником якої є приватне акціонерне товариство “Шахтоуправління “Покровське”, електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті.
Запис 24 – 11 травня 2013 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті.
Запис 29 – 15 червня 2021 року звільнений за п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з встановленням невідповідності працівника займаній посаді за станом здоров`я.
Як свідчить довідка про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 28 січня 2021 року № 01/004, видана ВАТ “Трест “Донецькшахтопроходка” у м. Донецьк, ОСОБА_1 працював повний робочий день в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 3 Тресту “Донецькшахтопроходка” та виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на поверхні гірничих дільниць з будівництва шахт в період з 27 жовтня 1992 року (наказ від 27 жовтня 1992 року № 142-к) по 13 травня 1993 року (наказ від 13 травня 1993 року № 62к) – 00 років 06 місяців 17 днів – за професією слюсаря 4 розряду з ремонту шахтного обладнання, що передбачена Списком № 2, розділ 1, підрозділ 1, постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173;
виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземній роботі на гірничих дільницях будівництва шахт і
з 27 лютого 1995 року (наказ від 28 лютого 1995 року № 27-к) за професією підземний гірничий робочий 1 розряду;
з 30 березня 1995 року (наказ від 17 серпня 1995 року № 39-к) направлений на курси підземних електрослюсарів з оплатою середньомісячного заробітку;
з 16 серпня 1995 року (наказ від 17 серпня 1995 року № 99-к) направлений на виробничу практику підземним електрослюсарем на дільницю шахти ім. Стаханова;
за період з 27 жовтня 1995 року (наказ від 27 жовтня 1995 року № 131-к) по 27 липня 1996 року (наказ від 29 липня 1996 року № 77к) – 01 рік 05 місяців 00 днів – за професією підземний електрослюсар 4 розряду на дільниці шахти ім. Стаханова, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1а, код КП 1010100а, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Довідка видана на підставі наказів з кадрів, особової картки форми Т-2, особових рахунків.
Атестація робочих місць за умовами праці підтверджена наказом Треста “Донецькшахтопроходка” від 13 липня 1997 року № 64.
Додаткові відомості: у відпустках без збереження заробітної плати не знаходився, прогулів не допускав, на інші роботи не залучався.
Табеля спуску-виїзду в архіві відсутні (акт про пожежу від 14 жовтня 2014 року).
Архів первинної документації знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, бул. Шахтобудівників, буд. 35.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача та уточнюючою довідкою підтверджується пільговий характер роботи позивача у спірні періоди, тому відповідач протиправно не врахував спірні періоди роботи позивача до пільгового та страхового стажу.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. 
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:
1) відсутність трудової книжки;
2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.
Щодо періоду роботи з 17 листопада 2008 року по 05 травня 2021 року суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом не зараховано зазначений період до пільгового стажу позивача.
Між тим, трудова книжка позивача містить інформацію, що позивач виконував роботи в шахті з повним робочим днем під землею за професією електрослюсаря, що передбачена як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202.
Отже, позивач має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, за виключенням 6 днів простою в 2014 році.
Таким чином, доводи пенсійного органу, що для підтвердження пільгового характеру роботи позивача у зазначений період, необхідно надати уточнюючі довідки, є безпідставними, оскільки записами в трудовій книжці підтверджується пільговий характер роботи позивача в період з 17.11.2008 року по 05.05.2021 року. 
Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року.
Записи №№ 9-13 в трудовій книжці за спірний період не містять інформації про зайнятість позивача на підземних роботах впродовж повного робочого дня, а тому цей період повинен бути підтверджений уточнюючою довідкою підприємства.
Разом з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 січня 2021 року № 01/004, видану підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території України.
Положеннями Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.
Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.
Таким чином, позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями певних територій Донецької області.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року «Лоізіду проти Туреччини» дійшов такого висновку «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».
Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен взяти до уваги інформацію зазначену у довідках, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до Управління за призначенням пенсії на пільгових умовах.
Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. 
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. 
Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. 
Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.
Уточнююча довідка в сукупності з іншими доказами, наданими позивачем, на підтвердження пільгового характеру його роботи в період з 27.02.1995 року по 27.07.1996 року підтверджують, що він у вказаний період працював в ВАТ «Трест «Донецькшахтопроходка» повний робочий день під землею на посаді, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону № 1058.
Суд не приймає доводи апелянта, що до пільгового стажу не можуть бути враховані періоди простоїв, прогулів тощо, оскільки судом першої інстанції ці періоди до пільгового стажу позивача не враховувалися.
На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно пункту 4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1 - не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірними, а тому суд першої інстанції вірно, з огляду на обрання ефективного способу захисту порушеного права позивача, скасував рішення та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи, зокрема, періодів з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року в ВАТ “Трест “Донецькшахтопроходка” та з 17 листопада 2008 року по 18 червня 2021 року в ПрАТ “Шахтоуправління “Покровське”.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 200/3537/22 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 200/3537/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 28 лютого 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст.328 КАС України.
Повне судове рішення складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий суддя                                                              І.Д. Компанієць

Судді                                                                                   А.В. Гайдар

                                                                                              Е.Г. Казначеєв