ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року 
м. Київ

справа № 520/15977/2020
адміністративне провадження № К/9901/21337/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Дашутіна І.В., 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №520/15977/2020
за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК ТРЕЙД" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 (суддя Бадюков Ю.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 (головуючий суддя Рєзнікова С.С., судді: Мельнікова Л.В., Бегунц А.О.),
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2020 року Головне управління ДПС у Харківській області (далі також - позивач, контролюючий орган) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК ТРЕЙД" (далі також - відповідач, Товариство), в якому просило надати дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 22991083,53 грн перед бюджетом України за рахунок майна Товариства, що перебуває у податковій заставі.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, контролюючий орган вказав, що за відповідачем обліковується несплачений податковий борг, який є узгодженим. У зв`язку з тим, що в добровільному порядку Товариство заборгованість не погашає, а вжиті позивачем  заходи для погашення податкового боргу за рахунок коштів, які перебувають у власності платника податку, не дали позитивних результатів, виникла необхідність отримання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Товариства, що перебуває у податковій заставі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021, позов задоволено частково.
Надано Головному управлінню ДПС у Харківській області дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 3 103 353,94 грн. перед бюджетом України за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (код 37023327, місцезнаходження: в`їзд Челюскінців 3-й , буд. 40, м. Харків, 61013), що перебуває у податковій заставі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛК ТРЕЙД" зареєстроване як юридична особа Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 25.03.2010. Як платник податків відповідач перебуває на обліку в Київському управлінні ГУ ДПС у Харківській області.
Згідно розрахунку контролюючого органу, доданого до матеріалів справи, загальна сума непогашеного податкового боргу відповідача становить 22 991 083,53 грн.
З метою погашення податкового боргу Товариства контролюючий орган звертався до суду про стягнення коштів з рахунків платника податків у розмірі 3 103 353,94 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 у справі № 520/12521/19 (набрало законної сили 17.02.2020), адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК ТРЕЙД" про стягнення податкового боргу задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з рахунків у банках Товариства на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 3 103 353, 94 грн.
На виконання вищевказаного рішення суду Головним управлінням ДПС у Харківській області було скеровано до банківських установ інкасові доручення (розпорядження) № 126, № 123 від 10.04.2020, № 140, 141 від 26.05.2020 для списання коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 3 103 353,94 грн, які, однак, були повернуті без виконання. 
Контролюючим органом відповідно до статті 89 Податкового кодексу України (далі також - ПК України) на підставі рішення начальника Харківського управління ГУ ДФС у Харківській області від 22.04.2019 складено акт опису майна Товариства № 46/10/20-40-56-07-17. 
Відомості про перебування цього майна платника у податковій заставі було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується копією витягу №68277368 від 24.09.2020.
Вважаючи, що наявність податкового боргу у розмірі 22 991 083,53 грн є належною підставою для можливості його погашення за рахунок майна платника податків, контролюючий орган звернувся до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, висновки якого підтримав апеляційний суд, виходив з того, що положеннями статті 95 ПК України встановлені умови, наявність яких зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Такими умовами є наявність у платника податків узгодженої суми боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів), відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих його, а також наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі. Продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, здійснюється лише у разі недостатності коштів в результаті здійснених заходів щодо стягнення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Водночас, контролюючий орган, у даному випадку, порушив таку черговість, заявивши вимоги про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна в сумі 19  887 729,59 грн, не виконавши свій обов`язок спочатку стягнути даний борг за рахунок грошових коштів, внаслідок чого вимога про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, в сумі 19 887 729,59 грн є передчасною.
Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог такими, що ухваленні з порушенням норм матеріального права, контролюючий орган подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в оскаржуваній частині та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити. 
Із доводів касаційної скарги вбачається, що позивач по суті не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій і на обґрунтування касаційної скарги посилається на наявність встановлених статтею 95 ПК України передумов, які надають контролюючому органу право на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Товариства за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.
Ухвалою Верховного Суду від 29.06.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у цій справі. 
Відповідач правом подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судові рішення оскаржуються в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а в іншій частині судові рішення позивачем не оскаржуються, то колегія суддів перевіряє їх законність та обґрунтованість лише у цій частині.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду із цим позовом) джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (підпункт 87.3.1 пункту 87.3 статті 87 ПК України).
Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
За приписами пункту 89.1 статті 89 вказаного Кодексу право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
Як установлено пунктом 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.
Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За приписами пункту 95.3 цієї ж статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.
Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючого орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Отже, ПК України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів для погашення податкового боргу: спочатку вчиняються дії для стягнення коштів з платника податків, а у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.
Тобто, звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку. І лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутись до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.
До предмету доказування у справі, що розглядається, входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 15.11.2022  (807/675/16), від 06.12.2022 (справа №813/4632/16) та від 24.02.2023 (справа №826/17041/14).
Здійснивши аналіз вищевказаних норм законодавства та встановивши фактичні обставини справи, зокрема, що контролюючий орган, заявивши вимоги про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна в сумі 19  887  729,59 грн, не виконав свій обов`язок щодо стягнення такого боргу за рахунок грошових коштів, суди попередніх інстанцій дійшли цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та надання дозволу на погашення податкового боргу Товариства у зазначеній сумі за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки наявність відповідних передумов, які згідно статті 95 ПК України є підставою для прийняття судом такого рішення, у даному випадку позивачем не доведено.
Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, дублюють аргументи апеляційної скарги, належна правова оцінка яким була надана судом апеляційної інстанції. 
Що ж стосується посилань позивача на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №П/811/203/16 та від 05 березня 2019 року у справі № 818/909/16, які, як він вважає, свідчать на користь того, що сукупність певних обставин надає право контролюючому органу на звернення до суду із позовом про погашення усієї заявленої суми податкового боргу, то колегія суддів зазначає наступне.  
Так, у обох зазначених справах, суди першої та апеляційної інстанцій, з позицією яких погодився й Верховний Суд, відмовили контролюючому органу у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що останнім не була дотримана процедура по примусовому погашенню податкового боргу підприємства. 
Здійснюючи касаційний перегляд справ №818/909/16, №П/811/203/16, Верховний Суд сформував правовий висновок за яким обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
При цьому, процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
У справі №818/909/16 судами встановлено та не спростовано позивачем, що на банківських рахунках платника податків наявні грошові кошти на погашення суми податкового боргу, за узгодженими податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість та орендної плати з юридичних осіб, що виключає можливість вжиття податковим органом заходів стягнення коштів з рахунків платника податків.
У справі  №П/811/203/16 неприйнятними визнані доводи податкового органу про те, що сама лише наявність зазначеного податкового боргу є належною підставою для можливості його погашення за рахунок майна платника податків. 
Таким чином, сформовані правові висновки Верховного Суду у вищевказаних постановах свідчать саме на користь позиції судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.   
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів не встановлено.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення, а рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021у справі №520/15977/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   І.В. Дашутін