КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 761/29045/22
провадження № 33/824/1075/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
01 березня 2023 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М.,  при секретарі Кошель К. А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року в складі судді Саадулаєва А. І., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,  
встановив:
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,  та піддано  адміністративному  стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1   судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн.
01.02.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Бузанов Д. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову  Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року, провадження   у справі про  адміністративне  правопорушення  відносно  громадянина  України ОСОБА_1 щодо  притягнення  його  до  адміністративної  відповідальності за  ч.1 ст.173-2 КУпАП  закрити  у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Одночасно подав заяву про визнання  причини пропуску процесуального строку  на  подання  апеляційної скарги  поважними та поновити строк  на  апеляційне  оскарження  вищевказаної постанови суду.
Зазначив,  що   апеляційну  скаргу  було   подано  в межах строку  на  апеляційне  оскарження - 05.01.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, квитанціями про оплату поштового відправлення та конвертом. Однак,  під час відправлення кореспонденції помилково було вказано замість адреси місцевого суду, через який подається апеляційна скарга, адреса Київського апеляційного суду. В подальшому апеляційна скарга була повернута на його адресу з відповідними  роз`ясненнями. 
Заява про   поновлення строку  на  апеляційне оскарження  підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Як вбачається  з матеріалів справи, оскаржувана  постанова  була винесена судом 26 грудня  2022  року,  а тому  кінцевим строком  на  її  апеляційне  оскарження  було 05 січня 2023  року. 
Відповідно  до  ч.3 ст.294 КУпАП  апеляційна  скарга   подається  до  відповідного  апеляційного  суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд  протягом трьох днів  надсилає апеляційну  скаргу  разом  із справою  у відповідний апеляційний суд. 
Як вбачається  з матеріалів справи,  апеляційна  скарга захисником  ОСОБА_1 - адвокатом  Бузановим Д. В. була  подана безпосередньо до апеляційного  суду та повернута  захиснику цим судом  листом   від 13.01.2023 №05-02/85/2023.
01.02.2023  апеляційна  скарга  була  подана   захисником ОСОБА_1 - адвокатом  Бузановим  Д. В.  до  місцевого  суду,  у відповідності до  вимог  ч. 3 ст. 294 КУпАП. 
З огляду  на  причини, які слугували підставою  для   пропуску строку на апеляційне  оскарження, з  метою забезпечення особі  права на апеляційне оскарження судового  рішення  в її справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе заяву про  поновлення  пропущеного  строку задовольнити. 
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що   в матеріалах справи   відсутні  докази того,  що ОСОБА_1 здійснив факт психологічного  насильства по відношенню  до ОСОБА_2 в день та час, вказаний в постанові.  З матеріалів справи  вбачається,  що саме ОСОБА_1 викликав поліцію з метою  забезпечення  захисту своїх прав. Докази того, що  ОСОБА_1   здійснив  психологічне  насилля  по  відношенню  до  своєї сестри 08 грудня  2022  року  або  в будь-якій інший день відсутні. 
Зазначив, що  в повідомленні  на  102  було зафіксовано, що  конфлікт  виник саме  між  ОСОБА_1 та ОСОБА_3   -  чоловіком  потерпілої.  Наявність   конфлікту між  ними  підтверджується  відеодоказами,  які додаються до  апеляційної скарги.
Суд  не  звернув увагу на  зміст довідки з АРМ 102, згідно  якої:    дата скоєння  домашнього  насильства -  08.12.2022 о 12 год. 20 хв.;  зміст  - чоловік сестри  чіпляється  битися - просить наряд;  заявник -  ОСОБА_1 ;  потерпілий - ОСОБА_1 .  Однак  в оскаржуваній  постанові  вказується, що вина  ОСОБА_1   підтверджується  довідками  АРМ 102.
Вважає, що  матеріали  справи не  містять  доказів   вчинення  по  відношення  до ОСОБА_2   економічного  насильства.  Зареєстрованим  місцем проживання  ОСОБА_2   є  інша  адреса:  АДРЕСА_2 .  
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його  захисник - адвокат Бузанов Д. В. апеляційну  скаргу  підтримали та просили її  задовольнити. 
Потерпіла  ОСОБА_2 вт судове  засідання  повторно  не  з`явилась, про день, час та місце   розгляду справи  повідомлялась  судом  належним чином. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,  заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його  захисника - адвоката Бузанов Д. В., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов  висновку про  задоволення  апеляційної скарги з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно диспозиції ч.1 ст.173 2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до положень  ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. 
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1  ст. 173-2 КУпАП,  необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише в тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, а дії  викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіхосіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №456531 вбачається, що ОСОБА_1 08.12.2022  об  11 год. 45 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , а саме ображав, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У  підтвердження  обставин,  викладених  у вказаному протоколі, до матеріалів справи  додані : 
- витяг  АРМ 102 
подія № 94803670,  дата скоєння 08.12.2022 12:20  год., зміст - чоловік сестри  чіпляється   битися - просять  наряд,  заявник та потерпілий  - ОСОБА_1 ,  кривдник - ОСОБА_3 ; 
подія  №94803962,  дата скоєння  08.12.2022 12:28 год.,  зміст -  ОСОБА_1    повідомив,  що  в нього  відбувається  не  домашнє  насильство  - буянить  та кидається  битися  чоловік сестри ,  шмд  не  потрібна, наявність  загрози - так,  кривдник - ОСОБА_3   ;  
- письмові  пояснення  ОСОБА_1   про те,  що  08.12.2020  в  квартиру,  де  він  проживає, зареєстрований та є співвласником,  прийшов  чоловік його сестри ОСОБА_3 . Він  попросив його  закрити двері в спільну  кімнату, де він  знаходився, так як вона  йому заважала. ОСОБА_3 в грубій формі  декілька разів  відмовлявся це  роботи,  ображав його словами  та вдарив  по  обличчю. Це  все він  зафіксував  на   відеореєстратор  та пред`явив відео наряду поліції, який приїхав по  його  виклику; 
-  письмові   пояснення  ОСОБА_2    про те, що  вона доглядає  за хворою  мамою. Ії брат,  ОСОБА_1 ,  вчиняє   на  неї  психологічний і економічний тиск:  вона повинна  виконувати   всі його  інструкції, в кухню вона  не  може заходити,  коли їй потрібно.  Записує  її на  камеру, ховає її речі,   посуд,   псує  її  майно - порізав  її  засоби гігієни  - шампунь, гель, бальзам. Її  брат встановив внутрішній замок і вона  без  його дозволу  не  може  виходити і заходити  в квартиру. Майже  кожного  дня   пише  їй  записки з інструкціями,  наприклад -  як вона  має ставити   свій посуд  на сітці. Якщо   тарілка, приміром,  нахилена  не  під тим кутом - всі  тарілки будуть стояти на  полу. Її  стан  здоров`я  погіршився останнім  часом  із-за  цього  тиску зі сторони брата.  Мати теж   дуже переймається  і боїться  залишатися  сама, коли  їй           треба  відлучитися (мати веде  лежачий спосіб   життя після кількох інсультів).   Батько  нещодавно помер, в цьому  брат також частково  винен. Він вчинив  на  нього  тиск, обзивав  його,  перевіряв,  як він  змив воду  в туалеті. Батько боявся ходити в туалет (помер   від  непрохідності кишківника).
Разом  з тим,  потерпіла  ОСОБА_2 не  зазначає,  що  08.12.2020 об  11 год. 45 хв. її брат  ОСОБА_1   в квартирі  за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство,  а саме її  ображав. 
Крім того, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено, що  словесні  образи  викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.
Суд звертає  увагу,  що  самі по  собі  словесні  образи,  за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення  ОСОБА_1   08 грудня  2022  року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
З  протоколу серії ВАБ №456562 вбачається, що 10.12.2022 близько 16 год. 12 хв. за адресою:  АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , а саме: не дозволяє заходити на кухню, не дає ключ від вхідних дверей квартири, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
До протоколу додано: 
- рапорт старшого  ДОП Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції Трояна Олексія про те, що 10.12.2022, близько 16:15 год., під час добового наряду у складі групи з протидії домашньому насильству Шевченківського УП ГУНП у м. Києві «Кольчуга-МГР010» було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 з метою відпрацювання повідомлення на лінію «102» про факт домашнього насильства, що мало місце 10.12.2022 близько 16:12 год. по АДРЕСА_1 . По прибуттю за вказаною адресою було виявлено заявницю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що її рідний брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті неприязних відносин вчинив відносно неї домашнє насильство економічного характеру, а саме: не дозволяв в його присутності заходити на кухню, встановивши графік відвідування кухні, встановив замок на вхідних дверях квартири та не дає ключ,  у зв`язку з чим заявниця не має можливості вільно користуватися квартирою,  де вона являється  співвласником та доглядає за хворою мамою; 
- пояснення   ОСОБА_2   про те, що  за вказаною адресою  вона проживає протягом  двох років у зв`язку з  тим, що  доглядає  за  матір`ю, яка після інсульту   самостійно  не  пересувається. 10.12.2022  близько  16  год.  15 хв.  вона   хотіла розігріти їжу для матері,   але не   змогла  через те, що  її  брат  не  дав можливості зайти на  кухню та виштовхав   руками.    Після  цього  сварка  не  закінчилась та вона   викликала   поліцію.  Зазначила,  що  її  брат  встановив  замок  у вхідні  двері і ключ   є  тільки в нього. Коли приїхала  поліція,  брат відмовився  давати ключ та відкривати  двері. Тільки після  того, як  брат комусь зателефонував,   він відкрив двері.  Її  мати  також  страждає  від   психологічного  тиску з боку брата; 
- пояснення   ОСОБА_1   про те, що  у ОСОБА_2 є  цілодобовий  вільний доступ  до квартири ( а також  у тих,    хто   до неї приходить), не  дивлячись на те,  що  ОСОБА_2 , а також  особа,  найнята  нею  для   догляду за матір`ю,  здійснюють на  нього постійний  психологічний ( а іноді  і фізичний)  тиск. До  кухні  у ОСОБА_2 також  вільний доступ, в межах  графіку,  який було  погоджено  декілька років тому назад. 10.12.2022  він  знаходився  на  кухні  в час,  погоджений  графіком.   В  цей  час ОСОБА_2 намагалася  зайняти кухню,  де  він  готував собі  їжу,  пояснюючи це тим,  що  їй потрібно  годувати матір.  ОСОБА_2 заявила,  що  з  цього   дня  графік не  працює,  хоча на протязі двох останніх  років вона  його  дотримувалась. Можливість  нагодувати  мати  у неї також була:  в її  кімнаті  є  СВЧ піч та електрочайник. 
 З огляду  на  пояснення  ОСОБА_2   та ОСОБА_1 ,   беззаперечно вбачається, що між ними існує конфліктна ситуація з приводу  користування  квартирою, розташованою  за адресою:  АДРЕСА_1 , який  може  бути вирішено  в судовому  порядку. 
Між  тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Надані  суду  докази в їх сукупності  не   доводять   ту обставину,  що  ОСОБА_1 позбавив   потерпілу  можливості  потрапляти в приміщення  квартири, заходити на  кухню  тощо, що  б  свою чергу   свідчило  про   завдання  або  можливість  завдання  шкоди  психічному   чи фізичному  здоров`ю потерпілої. 
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення   ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи не містять.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд  з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Оцінивши зібрані  по справі  докази в їх  сукупності,  апеляційний суд  дійшов висновку про  недоведеність  вчинення    ОСОБА_1   дій, передбачених у диспозиції  ч.1 ст. 1732 КУпАП,  та настання чи можливості настання для ОСОБА_2 наслідків,  зазначених  у цій статті. 
Суд першої інстанції не встановив  фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість  особи у вчиненні даних адміністративних правопорушень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Шевченківського  районного суду м. Києва від 26 грудня  2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП суд
 
постановив:
 
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Бузанову Дмитру Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.1732 КУпАП закрити  у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1732 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                            Кирилюк Г.М.