Справа № 442/562/22                                Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І. 
Провадження № 22-ц/811/2353/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
       секретарка: Гай О.О.,

за участі в судовому засіданні в режимі відео конференції представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 в інтересах  ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Гарасимків Л.І. від 2 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ,  ОСОБА_1  про звернення стягнення на предмет застави та скасування арештів, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову – задоволено.
Передано автомобіль марки Lexus модель GX 470, рік випуску 2008, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 09.06.2008р. ВРЕВ-5 УДАІ в місті Києві до набрання рішенням законної сили на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фінанс консалтинг захід» (код ЄДРПОУ:41349687).
Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 .
       В апеляційній скарзі просить скасувати Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.
Зазначає, що суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову, які не передбачені законодавством (порушення норми процесуального права - ч. 1 ст. 150 ЦПКУ).Оскільки, ч. 1 ст. 150 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову і не допускає вжиття довільних заходів, що законом не передбачені.  З урахуванням принципів верховенства права, законності та ч. 2 ст. 19 Конституції України суд не має права вживати заходи забезпечення позову, що не передбачені законодавством. Звертає увагу на те, що ні законодавство, ні міжнародне право не передбачає можливості у якості забезпечення позову передавати належне відповідачу майно третій особі до вирішення спору по суті. Його застосування є незаконним, що свідчить про порушення оскаржуваною ухвалою ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Вважає, що суд першої інстанції в порушення норми процесуального права, а саме ч. 10 ст. 150 ЦПК України вжив заходи забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування реальної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача до ухвалення рішення у справі. Підтверджені дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів Позивача без вжиття таких заходів в оскаржуваній ухвалі, також не наведені. Жодних конкретних обставин чи ризиків. Зважаючи на це, апелянт вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Також, суд першої інстанції не надав оцінку фактичним обставинам справи, не дослідив співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року зупинено провадження у цивільній справі №442/562/22 ( № 2/442/483/2022) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та скасування арештів, до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справила за участі представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , зважаючи на те, що відповідач бере участь у розгляді справи через свого представника та наполягає на розгляді справи, а зупинення провадження у справі з підстав перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, покликано захистити інтереси особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України, натомість ухвалою про забезпечення позову порушені права та інтереси ОСОБА_1 .
Клопотання, яке надійшло на електронну пошту суду від імені ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи з підстав неможливості прибути в судове засідання колегія суддів залишила без розгляду, оскільки таке надійшло без кваліфікованого електронного підпису, а, крім цього, додані до нього документи не були подані в оригіналі або завіреній належним чином копії.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 151-153 ЦПК України, задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що згідно договору відступлення права вимоги 1709/21 від 17.09.2021 до ОСОБА_4  перейшло право вимоги за договором про № 014/3949/5/17229 від 10.06.2008 року укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» та  ОСОБА_1 , боржником по даним договорам виступає відповідач.27.05.2019 року приватним виконавцем Телявським А.М. було описано та арештовано заставний марки Lexus модель GX 470, рік випуску 2008, номер кузова  НОМЕР_1 , державний номер  НОМЕР_2 , що належить заставодавцю ОСОБА_1  у виконавчому провадженні № АСВП: 59214072. Арештований автомобіль було передано на відповідальне зберігання представнику на той час заставодержателя  ОСОБА_5 .Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із керівних роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” № 9 від 22.12.2006 р. в якій сказано, що суд розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Мотиви забезпечення позову, зазначені у заяві та матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення; судом при постановленні такої ухвали не дотримано вимог закону; обставини ж, які суд вважав встановленими – не доведені, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.
Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливитивиконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіянихкримінальним правопорушенням.
Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.
Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.
Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.
Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), дотаких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судомнакладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або маютьнаслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: 
-між сторонами дійсно виник спір та
-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; 
-з`ясувати обсяг позовних вимог,
-дані про особу відповідача, а також
-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, – вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у суду першої інстанції не було.
Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, 17.01.2022 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , у якому просив:
-в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_4 за кредитним договором та заставу транспортного засобу №1107772700 від 15.11.2006 року звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортного засобу: марки Toyota модель Prado, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , чорного кольору, що належить заставодавцю  ОСОБА_6  на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 виданого 14.11.2006р. ДАІ ГУ – УМВС України в м. Києві МРЕВ-9, шляхом продажу заставного майна ОСОБА_4 з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким особам з іншою особою – покупцем, зі зняттям з обліку транспортного засобу марки Toyota модель Prado, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , чорного кольору у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України, а також надати ОСОБА_4 всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу;
-скасувати арешти та інші заходи примусового виконання рішення суду, накладені на транспортний засіб марки Toyota модель Prado, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , чорного кольору.
В обґрунтування позову зазначено, що 15.11.2006 року між АКІБ «Укрсиссбанк» та  ОСОБА_6  було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11077727000, за умовами якого Позичальник зобов`язується перед Банком повернути кредит у розмірі 25000 доларів США, шляхом сплати його щомісячно згідно з графіком, із сплатою відсотків у розмірі 11% річних із кінцевим строком повернення кредиту до 15.11.2013 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів Відповідачем було надано в заставу транспортний засіб, а саме: марки Toyota модель Prado, рік випуску 2006. номер кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , чорного кольору, що належить заставодавцю  ОСОБА_6  на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 . Відповідно до п.2.2 Кредитного договору за домовленістю сторін вартість Предмету застави складає 230 400,00 і гривень. У зв`язку з порушенням Відповідачем своїх зобов`язань Банком було подано заяву про стягнення заборгованості, а 17 квітня 2013 року року Дарницький районний суд міста Києва ухвалив Рішення у цивільній справі N«753/2016/13 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором №11077727000 від 15.11.2006 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк»», в подальшому замінено на якого змінено на правонаступника ПАТ «Дельта- Банк», у розмірі 252 516 гр. 05 коп. 18.09.2019 р. на підставі договору №1930 К купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», право вимоги за кредитним договором №11077727000 від 15.11.2006 року перейшло до останнього. 06.05.2020 року договір відступлення права вимоги № 384/ФК-20 було укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором перейшли до останнього. 22.05.2020 року за договором №2205/20 ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарг» відступила право вимоги ОСОБА_4 за кредитним договором №11077727000від 15.11.2006 року. 22.05.2020 року приватним виконавцем було описано та арештовано заставний автомобіль марки Toyota модель Prado, що належить заставодавцю ОСОБА_6 . Арештований автомобіль було передано на відповідальне зберігання представнику на той час заставодержателя ОСОБА_5 .
Крім цього, ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив:
- передати автомобіль марки Lexus модель GX 470, рік випуску 2008, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 09.06.2008р. ВРЕВ-5 УДАІ в місті Києві до набрання рішенням законної сили на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фінанс консалтинг захід». 
В обґрунтування заяви вказує на те, що17.09.2021 р. на підставі договору факторингу №506/фк-21 , укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Правонаступник ВАТ «Ерсте Банк») та ТОВ «Фінанс консалтинг захід», право вимоги за кредитним договором № 014/3949/5/17229 від 10.06.2008 року перейшло до останнього. Згідно договору відступлення права вимоги 1709/21 від 17.09.2021. до ОСОБА_4 перейшло право вимоги за договором про № 014/3949/5/17229 від 10.06.2008 року укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , боржником по даним договорам виступає відповідач. 27.05.2019 року приватним виконавцем Телявським А.М. було описано та арештовано заставний марки Lexus модель GX 470, рік випуску 2008, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить заставодавцю ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № АСВП: 59214072. Арештований автомобіль було передано на відповідальне зберігання представнику на той час заставодержателя ОСОБА_5 . З огляду на вказане, на думку позивача, на даний час існують ризики пошкодження автомобіля марки Lexus модель GX 470, рік випуску 2008, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , відчуження через органи виконавчої служби чи інших осіб, а також щодо нього можуть бути вчинені інші дії, які в майбутньому будуть впливати на виконання рішення суду та збереження предмету позову.
На думку колегії суддів заходи забезпечення, про вжиття яких просив позивач не стосуються предмету спору та не можуть вплинути на виконання майбутнього рішення суду про задоволення позову.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що спір стосується кредитного договору та застави транспортного засобу №1107772700 від 15.11.2006 року та транспортного засобу: марки Toyota модель Prado, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , чорного кольору, що належить заставодавцю ОСОБА_6 .
Натомість оскаржуваною ухвалою передано автомобіль марки Lexus модель GX 470, рік випуску 2008, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 09.06.2008р. ВРЕВ-5 УДАІ в місті Києві до набрання рішенням законної сили на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фінанс консалтинг захід» (код ЄДРПОУ:41349687).
Тобто, виконання можливого рішення суду про задоволення позову, – не залежатиме від відчуження чи вчинення будь-яких дій щодо об`єкту майна про який йшлося та можливе рішення суду про звернення стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб: марки Toyota модель Prado, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , чорного кольору, що належить заставодавцю ОСОБА_6 може бути виконане незалежно від дій, про вчинення яких просить позивач у заяві про забезпечення позову, а саме передання автомобіля марки Lexus модель GX 470, рік випуску 2008, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 09.06.2008р. ВРЕВ-5 УДАІ в місті Києві до набрання рішенням законної сили на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фінанс консалтинг захід» (код ЄДРПОУ:41349687).
Тобто заходи забезпечення вжиті стосовно автомобіля, який не є предметом спору.
Зважаючи на вказане колегія суддів вважає, що заходи забезпечення, про вжиття яких просив позивач та вжив суд, не слід вважати співмірними позовним вимогам та такими, що вплинуть на можливість виконання можливого рішення про задоволення позову чи утруднення його виконання, а навпаки такими, що безпідставно обмежують права та законні інтереси, володільця автомобіля, якого не стосується спір.
Зважаючи на вказане у суду першої інстанції підстав для задоволення поданої заяви та вжиття заходів забезпечення позову, які вжиті судом – не було, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні такої, чим слід апеляційну скаргу задовольнити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 2 лютого 2022 року – скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви  ОСОБА_4 про забезпечення позову– відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року.

       Головуючий :                  Я.А. Левик

        Судді:                  Н.П. Крайник 

                                 М.М. Шандра