17.01.23
33/812/25/23
Єдиний унікальний номер судової справи 490/4094/22 
Номер провадження 33/812/25/23                                 Головуючий у місцевому суді: Дірко І.І.
Категорія: ст.124 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді – Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Ткаченко Н.Ю.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, 
ОСОБА_1 ,
захисника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Філевського Р.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Позивайла Ігоря Сергійовича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 грудня 2022 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді фахівця відділу по роботі з корпоративними клієнтами у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Техноторг», та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327199, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 09 вересня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 09 вересня 2022 року близько 12 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , в місті Миколаєві на перехресті доріг вулиць Пушкінської та Шевченка, де рух регулюється сигналом світлофора, рухаючись на червоний сигнал світлофора, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення із транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Chevrolet Volt, реєстраційний номер  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_2 , яка перетинала перехрестя на зелений сигнал світлофора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі- ДТП) обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Такими діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п.п.«б» п. 2.3, п.12.1, п.п.«е» п.8.7.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Позивайло І.С., не оспорюючи обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та висновки суду першої інстанції щодо встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, просить змінити постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 грудня 2022 року в частині накладеного на ОСОБА_1  адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, змінивши його на більше м`яке – у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Посилається на те, що при накладені стягнення суд першої інстанції залишив поза увагою істотні обставини, які відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладені такого стягнення.
Так, ОСОБА_1 має дружину ОСОБА_3 та малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на його утриманні. При цьому, він займає посаду фахівця відділу роботи з корпоративними клієнтами у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Техноторг», що є єдиним джерелом його доходів. Для виконання посадових обов`язків останньому необхідно мати можливість керувати транспортним засобом, оскільки в його обов`язки входить також виїзд на місце ведення господарської діяльності клієнтів. Позбавлення його права керування транспортними засобами фактично позбавляє його можливості виконувати обов`язки, покладені роботодавцем, що може привести до звільнення. У період воєнного стану в країні знайти іншу роботу, яка б дозволяла утримувати малолітню дитину можливості фактично немає.
В судове засідання призначене на 17 січня 2023 року ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_1 – адвокат Позивайло І.С. не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки ОСОБА_2 та адвокат Позивайло І.С. були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, то апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного. 
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п.«б» п.2.3, п.12.1, п.п.«е» п.8.7.3 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п.«б» п.2.3, п.12.1, п.п.«е» п.8.7.3 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.
Так, пп.«б» п.2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. 
Підпунктом «е» п.8.7.3 ПДР передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.
Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327199, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 09 вересня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 09 вересня 2022 року близько 12 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Миколаєві на перехресті доріг вулиць Пушкінської та Шевченка, де рух регулюється сигналом світлофора, рухаючись на червоний сигнал світлофора, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення із транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Chevrolet Volt, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка перетинала перехрестя на зелений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.
Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«б» п.2.3, п.12.1, п.п. «е» п.8.7.3 Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.
Зазначені в протоколі обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються викладеними в схемі місця ДТП відомостями, поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Встановивши ці обставини, районний суд вважав доведеною вину ОСОБА_1 в порушенні п.п.«б» п.2.3, п.12.1, п.п.«е» п.8.7.3 ПДР та наявність підстав для відповідальності за ст.124 КУпАП, виклавши висновки, в тому числі і щодо адміністративного стягнення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строк на 6 (шість) місяців.
Постанову судді в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП захисник ОСОБА_1 – адвокат Позивайло І.С. не оскаржує, оскаржуючи лише обраний суддею вид стягнення.
Обираючи вид адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що ним було враховано характер вчиненого правопорушення, яке за своєю суттю є грубим порушення ПДР, яке призвело до значних механічних пошкоджень транспортних засобів, несло загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху, та враховано і те, що означене зіткнення відбулося на ділянці дороги з насиченим дорожнім рухом, неподалік від пішохідного переходу. Також взято до уваги і дії ОСОБА_1 , що передували ДТП, а саме те що останній керуючи автомобілем, здійснив виїзд на регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофору, при цьому жодних перешкод для вчасного виявлення світлофорного об`єкту не було. На думку районного суду, сукупність вищенаведених обставин свідчить про легковажне ставлення водія ОСОБА_1 до вимог ПДР під час керування транспортним засобом, що призводить до грубого й зухвалого їх порушення та створює підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, а тому, з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень ПДР, до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Діючи в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП), апеляційний суд оцінює пропорційність обраного районного судом стягнення характеру вчиненого правопорушення.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За загальним правилом ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладення адміністративного стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово підкреслював, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціальних прав) вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.
При цьому суд враховує підхід, запроваджений Європейським судом з захисту прав людини, за яким позбавлення права на управління транспортним засобом розглядається кримінально-правовою санкцією, оскільки право керування автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1998 року у справі «Маліге проти Франції»).
З огляду на це, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його наслідки, встановивши обставини, що свідчить про недотримання ОСОБА_1 вимог ПДР на регульованому перехресті неподалік пішохідного переходу на ділянці дороги з насиченим дорожнім рухом, а саме: виїзд на червоний сигнал світлофору, що забороняє рух, що створило підвищену загрозу, як для останнього, так і для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку про призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строк на 6 (шість) місяців.
Посилання ж на те, що вказаний вид стягнення значно ускладнить ОСОБА_1 виконання посадових обов`язків по роботі, також не приймаються апеляційним судом, оскільки вказане не може переважати над безпекою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, загрозу яким створює особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
До того ж, матеріалами справи не підтверджено що до посадових обов`язків ОСОБА_1 входить необхідність керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції належним чином перевірив всі докази по справі та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП та обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено.
Таким чином постанова районного суду в оскаржуваній частині є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Позивайла І.С. відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Позивайла Ігоря Сергійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова