ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

30 січня 2023 року                                                                                  Справа № 906/907/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання  Дика А.І.,

представники учасників справи:
позивача -           Желіховський В.М.;
відповідача -       Невмержицька Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Позивача –  ОСОБА_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 30.08.22р. повний текст якого складено 13.09.22р. у справі № 906/907/21 (суддя Шніт А.В.)

за позовом      ОСОБА_1 с.Дубрівка Баранівського р-ну Житомирської обл.
до                     Сільськогосподарського кооперативу «Діброва»
                            с.Дубрівка Баранівського р-ну Житомирської обл.
про визнання недійсним рішення загальних зборів, 
      скасування наказу про звільнення та 
      поновлення на посаді,-

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи вищенаведене і те, що сторони в судовому процесі належно повідомлені про розгляд справи, суд розглядає справу за наявними в ній доказами і за відсутності представників сторін.
З урахуванням положень Конвенції, статті 32 ГПК України щодо незмінності складу суду, а також із урахуванням часткової непрацездатності головуючого судді на та перебування у щорічній відпустці, Північно-західний апеляційний господарський суд розглядає справу в межах розумного строку.

В серпні 2021 року     ОСОБА_1  звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів членів (засновників) сільськогосподарського кооперативу «Діброва» (надалі в тексті – СГК «Діброва») про звільнення з посади голови правління СГК «Діброва», скасувати наказ про звільнення та поновити на посаді голови СГК «Діброва».(т.1, арк.справи 1-17).
Рішенням господарського суду Житомирської області від 30.08.2022 у справі №906/907/21 у задоволенні позову відмовлено. Місцевий суд застосував до правовідносин щодо оскарження рішень загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва» приписи Закону України «Про сіль-ськогосподарську кооперацію» №819-ІХ від 21.07.2020, а не положення Статуту, оскільки вони суперечили чинному законодавству про кооперацію. Суд першої інстанції дійшов висновку про правомочність позачергових загальних зборів членів Кооперативу, позаяк їх було проведено за участі 29 осіб, що є більшістю від загальної кількості засновників, а оскільки кворуму було дотримано, то позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повноважень ОСОБА_1 та звільнення його з посади керівника СГК«Діброва» є недоведеною та необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню. Щодо вимоги Позивача скасувати наказ про звільнення та поновлення його на посаді, рішення про відмову вмотивоване тим, що ОСОБА_1 не є ні засновником, ні членом СГК «Діброва», а сам факт перебування позивача в трудових відносинах з Відповідачем не свід-чить про його членство в СГК «Діброва», яке згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про сількогос-подарську кооперацію» має стверджуватись посвідченням про членство у сільськогосподарсь-кому кооперативі, наявність якого останнім не підтверджено, і такі докази в матеріалах справи відсутні. Враховуючи факт відмови місцевого суду в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом №1/2021 від 01.07.2021 – суд відмовив і в задоволенні вимоги про скасування наказу про звільнення його з посади голови правління СГК «Діброва» та поновлення на посаді, оскільки дані вимоги за своєю природою є похідними.(т.2, арк. справи 43-49).
Не погоджуючись із рішенням, Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 30.09.2022 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким:
- визнати недійсним рішення загальних зборів членів (засновників) сільськогосподарського кооперативу «Діброва», оформлених протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повно-важення та звільнення ОСОБА_1 з посади керівника сільськогосподарсь-кого кооперативу «Діброва»;
- скасувати наказ №2-к від 02.07.2021 «По особовому складу» голови правління СГК «Діброва» про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління (керівника) сільськогосподарського кооперативу «Діброва»;
- поновити ОСОБА_1 на посаді голови сільськогосподарського кооперативу «Діброва».
Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, за виключенням викладеного у мотивувальній частині висновку суду про відсутність підстав вважати членів (засновників) СГК «Діброва», які припинили участь у діяльності кооперативу, такими, що припинили своє членство. На думку Скаржника, на час проведення, відповідно до протоколу №1/2021 від 01.07.2021, загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва» і розгляду справи господарським судом Житомирської області були чинними положення Статуту СГК «Діброва», які не суперечили Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію №469-ВР від 17.07.1997 та Закону України «Про кооперацію» №1087-1V від 10.07.2003. Апелянт вважає проведення зборів 01.07.2021 за ініціативи засновників (членів) СГК «Діброва» незаконним, адже дані збори скликані з порушенням ст.25 Статуту СГК «Діброва» та ст.15 Закону України «Про кооперацію». Крім того, Позивач стверджує про наявність всіх підстав для визнання недійсним рішення про припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 із посади керівника СГК «Діброва» через відсутність кворуму на оспорюваних зборах, а надані Відповідачем 17 довіреностей Скаржник вважає нікчемними, оскільки останні були посвідчені секретарем Дубрівської сільської ради із порушенням вимог законодавства України. На думку Апелянта, наказ №2-к від 02.07.2021 «По особовому складу» є незаконним, адже згідно Статуту та ст.16 Закону України «Про кооперацію» не передбачено такого виконав-чого органу як керівник або голова правління (керівник), а отже ОСОБА_1 звільнено з неіснуючої посади. Крім того, місцевий суд у своєму рішенні безпідставно обґрунтував своє рішення ч.3 статті 99 ЦК України, рішенням Конституційного Суду України №1-рп/2010 від 12.01.2010, погодившись із підставою звільнення ОСОБА_1 з посади голови СГК «Діброва» через «неналежне виконанням ним своїх обов`язків», адже Статутом СГК «Діброва» такої підстави не передбачено.(т.2, арк.справи 53-69).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 відкрито провадження у справі №906/907/21.(т.2, арк.справи 79).
31.10.2022 надійшов відзив, в якому СГК «Діброва» просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу представника Позивача адвоката Желіховського В.М. – без задоволення.(т.2, арк.справи 81-88).
08.11.2022 на адресу суду від представника ОСОБА_1  – адвоката Желіховського В.М. надійшла заява з проханням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка була задоволена.(т.2, арк.справи 99).
22.11.2022 засобами електронного зв`язку від представника СГК «Діброва» – адвоката Невмержицької Т.О. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з участю як представника в кримінальному проваджені призначеному на 22.11.2022 о 12:00 год.
Розгляд справи відкладався на 06.12.2022.(т.2, арк.справи 108).
02.12.2022 від представника СГК «Діброва» – адвоката Невмержицької Т.О. надійшло кло-потання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено судом.(т.2, арк.справи 111).
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Грязнова В.В. судове засідання у справі №906/907/21 призначене на 06.12.2022 о 10:30 год. не відбулося.
Ухвалою від 15.12.2022 розгляд апеляційної скарги призначено на 10.01.2023.(т.2, арк. справи 116).
Через відрядження судді-члена колегії Філіпової Т.Л. з 10.01.2023 по 13.01.2023 включно –  судове засідання у справі №906/907/21 призначене на 10 січня 2023  не відбулося.
Ухвалою від 16.01.2023 розгляд апеляційної скарги призначено на 24.01.2023 о 12:00 год. (т.2, арк.справи 120).
16.01.2023 на адресу суду від представника ОСОБА_1  – адвоката Желіховського В.М., надійшло клопотання про приєднання до апеляційної скарги судового рішення у справі №906/908/21 від 02.12.2022.(т.2, арк.справи 122-124).
Протокольною ухвалою від 24.01.2023, на стадії дослідження доказів, суд оголосив перерву до 11:00 год. 30.01.2023.(т.2, арк.справи 142-146).
30.01.2022 на адресу суду від СГК «Діброва» надійшла заява, в якій  ОСОБА_1 повідомляв, що участь адвоката Невмержицької Т.О., як представника СГК «Діброва» у справі №906/907/21 здійснюється на підставі припиненого договору про надання правової допомоги. 
В судових засіданнях апеляційної інстанції 22.11.2022, 24.01.2023, 30.01.2023 представник СГК «Діброва» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області. Позивач підтримав свою скаргу, просив суд скасувати рішення та прийняти нове про задоволення позову.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах засновників 10.02.2000 у кількості 54 осіб був підписаний Установчий договір про створення та діяльність сільськогосподарського кооперативу «Діброва» (надалі в тексті – Установчий договір).(т.1, арк.справи 47-51).
Пунктом 4.1 Установчого договору передбачено, що членами кооперативу можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнають Статут кооперативу і дотримуються його вимог, користуються послугами, формують фонди та беруть участь у діяльності кооперативу. У члени кооперативу можуть бути прийняті громадяни, які досягли 16-річного віку і виявили бажання брати участь у діяльності кооперативу.
Згідно п.5.2 Установчого договору, у кооперативі діють такі органи управління і контролю: загальні збори членів кооперативу; правління кооперативу; голова кооперативу; ревізійна комісія (ревізор); за рішенням загальних зборів членів кооперативу може призначатися директор кооперативу та обиратися спостережна рада.
Засновниками кооперативу виступають фізичні особи – громадяни України, які досягли 16-річного віку, виявили бажання брати участь у діяльності кооперативу в якості членів кооперативу та підписали цей Установчий договір.(п.9.1 Установчого договору).
Матеріалами справи стверджується, що 15.02.2000 Баранівською РДА зареєстровано Статут СГК «Діброва», який був затверджений установчими зборами засновників сільськогоспо-дарського кооперативу від 10.02.2000.(т.1, арк.справи 52-64).
Згідно ст.2 Статуту СГК «Діброва», засновниками кооперативу є громадяни України, які підписали Установчий договір. У списку засновників СГК «Діброва» –  ОСОБА_1 не значиться серед засновників даного кооперативу.(т.1, арк.справи 50-51).
Відповідно до довідки Дубрівської сільської ради №503 від 26.05.2021 вбачається, що з 54 засновників (членів) СГК «Діброва» – 14 засновників (членів) кооперативу померли.(т.1, арк. справи 96-98).
16.06.2021 відбулось засідання ініціативної групи у складі 19 осіб членів (засновників) СГК «Діброва»), результати якого оформлено протоколом №1, на якому вирішено провести 01.07.2021 об 11:00 год. загальні збори членів (засновників) СГК «Діброва». На цьому ж засіданні вирішено винести на порядок денний майбутніх Загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва» наступні питання:
1. Про обрання голови та секретаря Загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва».
2. Про звільнення Голови правління СГК «Діброва».
3. Про призначення Голови правління СГК «Діброва».
4. Про виключення зі складу членів (засновників) СГК «Діброва» у зв`язку зі смертю.
5. Про надання повноважень на проведення реєстраційних дій. (т.1, арк.справи 92-93).
З матеріалів справи вбачається, щоповідомлення про проведення загальних зборів було направлено 35 засновникам та керівнику кооперативу ОСОБА_1 , а також опубліковане в газеті «Слово Полісся» (випуск за 18.06.2021).(т.1, арк.справи 87-91, 94-95). При цьому, відсутні докази надсилання повідомлення про проведення зборів засновникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Поруч з тим, ОСОБА_6 прийняв участь в загальних зборах від 01.07.2022, не зважаючи на те, що повідомлення про проведення зборів йому не надсилалось.
01.07.2021 відбулися загальні збори членів (засновників) СГК «Діброва», оформлені прото-колом №1/2021 від 01.07.2021.(т.1, арк. справи 37-40).
Відповідно до протоколу від 01.07.2021 та реєстру присутніх осіб на загальних зборах членів (засновників) СГК «Діброва» на зборах були присутні 29 осіб, з них 10 членів (засновників) особисто. Інтереси 19 членів кооперативу були представлені довіреними особами, 15 довіреностей яких були посвідчені секретарем Дубрівської сільської ради Баранівського району та лише чотири – державним нотаріусом. При цьому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приймали участь особисто, крім того, були присутні і їх довірені особи за довіреностями. (т.1, арк.справи 41-46, 99-120).
З протоколу загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва» №1/2021 від 01.07.2021 вбачається, що на даних зборах були прийняті наступні рішення по питаннях порядку денного:
1. Обрано головою загальних зборів    ОСОБА_10 , секретарем ОСОБА_11 – представника ОСОБА_12 .
2. У зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків керівника СГК «Діброва» припинено повноваження і звільнено з посади керівника СГК «Діброва» ОСОБА_1 з 01.07.2021 (на підставі ст.29 Статуту СГК «Діброва», ст.13 Закону України «Про кооперацію», ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України. Зобов`язано ОСОБА_1 в триденний строк з дня проведення даних зборів передати новому керівнику СГК «Діброва» печатки, штампи, оригінали установчих документів, протоколи, накази СГК «Діброва» (статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку ЄДРПОУ та інші довідки про взяття підприємства на облік), а також інші фінансово-господарські, податкові, банківські документи підприємства.
3. Призначено на посаду Голови правління СГК «Діброва»    ОСОБА_10 з 02.07.2021.
4. Виключено зі складу членів (засновників) СГК «Діброва», у зв`язку зі смертю, 14 осіб згідно вказаного переліку.
5. Повноваження зі здійснення заходів щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ, пов`язані зі зміною керівника та зміною складу (кількості) членів (засновників) СГК «Діброва» доручено ОСОБА_10 .
За кожне з прийнятих рішень віддали свій голос 28 членів кооперативу.
Також, у матеріалах справи міститься наказ №2-к від 02.07.2021 «По особовому складу» Голови правління СГК «Діброва» про звільнення  ОСОБА_1 з посади голови правління (керівника) Сільськогосподарського кооперативу «Діброва».(т.1, арк.справи 34).

Вважаючи, що прийняті загальними зборами членів (засновників) СГК «Діброва» рішення, оформлені протоколом №1/2021 від 01.07.2021 є неправомірними та порушують його права, ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом про їх скасування.
Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.08.2022 у задоволенні позову відмовлено.(т.2, арк.справи 43-49).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача є обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне:
Предметом спору є дійсність рішення загальних зборів та як похідне – скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді.
Гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. 
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України) передба-чено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Захист цивільних прав – це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 Госпо-дарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» №469-ВР від 17.07.1997 (надалі в тексті – Закон) сільськогосподарський кооператив – юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які є виробниками сільськогосподарської продукції, що добровільно об`єдналися на основі членства для провадження спільної господарсь-кої та іншої діяльності, пов`язаної з виробництвом, переробкою, зберіганням, збутом, продажем продукції рослинництва, тваринництва, лісівництва чи рибництва, постачанням засобів вироб-ництва і матеріально-технічних ресурсів членам цього кооперативу, наданням їм послуг з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону загальні принципи, поняття та норми утворення, забезпе-чення функціонування, управління та ліквідації сільськогосподарського кооперативу і коопера-тивних об`єднань, контроль за їх діяльністю, права та обов`язки їх членів, формування майна, фондів, цін і тарифів на продукцію та послуги, а також трудові відносини у таких кооперативах та об`єднаннях регулюються Законом України «Про кооперацію».
Статтею 7 Закону визначено, що статут кооперативу є основним правовим документом, що регулює його діяльність. У статуті визначаються: найменування кооперативу та його місце-знаходження; предмет і мета діяльності; порядок вступу до кооперативу і виходу з нього; розміри та порядок внесення вступного внеску і паю; склад засновників кооперативу; права і обов`язки членів кооперативу; органи управління, порядок їх формування і компетенція; формування неподільного та інших фондів; форми трудової участі та оплати праці членів кооперативу; розподіл доходів кооперативу; співвідношення між кооперативними виплатами і виплатами на паї; умови реорганізації та ліквідації кооперативу. До статуту можуть включатися й інші положення, пов`язані з особливостями діяльності кооперативу, що не суперечать законодавству України. Статут кооперативу приймається засновниками на установчих зборах, зміни та доповнення до нього вносяться загальними зборами його членів. Повідомлення про зміни та доповнення до статуту надсилаються до органу, що зареєстрував кооператив, у тижневий термін з часу їх внесення.
Згідно із положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Норма Закону кореспондується зі статтею 99 Господарського кодексу України.
Відповідно члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №509/577/18 від 24.04.2019, №910/7554/18 від 01.10.2019, №904/4887/18 від 17.12.2019.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про кооперацію», статут коопера-тиву є правовим документом, що регулює його діяльність.
Згідно зі статтею 1 Статуту – СГК «Діброва» створено на підставі Законів України «Про підприємство», «Про сільськогосподарську кооперацію», «Про власність» та Установчого договору.
Частиною 2 статті 41 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року передба-чено, що кооперативи та кооперативні об`єднання, які створено до набрання чинності цим Законом, зобов`язані протягом року з дня набрання чинності цим Законом привести свої статути у відповідність із цим Законом. До приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об`єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.
Матеріалами справи стверджено, що Статут СГК «Діброва» на час проведення загальних зборів членів (засновників) сільськогосподарського кооперативу «Діброва», оформлених протоко-лом №1/2021 від 01.07.2021 у відповідність до Закону України від 10 липня 2003 року «Про кооперацію» приведений не був. 
Відповідно до розділу X пункту 5 абзацу 1 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №819-ІХ від 21.07.2020р. «Про сільськогосподарську кооперацію», сільськогосподарські виробничі кооперативи, сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи та утворені відповідно до Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» кооперативні об`єднання сільсько-господарських обслуговуючих кооперативів, зареєстровані на день набрання чинності цим Законом, зберігають всі права та обов`язки, які вони мали відповідно до Законів України «Про кооперацію» та «Про сільськогосподарську кооперацію» від 17 липня 1997 року №469/97-ВР на день набрання чинності цим Законом, до моменту їх перереєстрації, але не більше трьох років.
Відповідно до абзацу 2 зазначеної норми, положення статутів таких кооперативів та об`єднань, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству, чинному до дня набрання чинності цим Законом, до моменту перереєстрації таких кооперативів та об`єднань, але не більше трьох років.
Таким чином, на час проведення 01.07.2021 оспорюваних загальних зборів членів (заснов-ників) СГК «Діброва» – були чинними лише ті положення Статуту кооперативу, які не суперечили Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію від 17 липня 1997 року та Закону України від 10 липня 2003 року «Про кооперацію».
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що до правовідносин з приводу оскарження рішень загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва» не підлягають застосуванню положення Статуту, які не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому застосовуються приписи Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» №819-ІХ від 21.07.2020. Одночасно, положення діючого Статуту кооперативу, які не суперечать положенням чинного закону можуть бути застосовані до спірних правовідносин. 

Відповідно до статті 15 Закону України «Про кооперацію» та статті 23 Статуту – вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.
Статтею 24 Статуту передбачено компетенцію загальних зборів, зокрема, згідно з пунктом «б» загальні збори обирають шляхом прямого таємного голосування голову кооперативу та членів правління, членів ревізійної комісії (ревізора), можуть обирати членів спостережної ради.
Порядок скликання загальних зборів, їх правомочність і прийняття рішень передбачено статтями 25, 26 Статуту. 
Поряд з цим, ч.6 ст.16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» (тут і надалі – у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що позачергові загальні збори сільськогосподарського кооперативу скликаються на вимогу не менше однієї третини його членів або на вимогу ревізійної комісії (ревізора) чи спостережної ради (за наявності). Позачергові загальні збори сільськогосподарського кооперативу мають бути скликані протягом 20 днів з дня подання такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) сіль-ськогосподарського кооперативу скликання позачергових загальних зборів сільськогосподарсь-кого кооперативу такі збори можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.
Відповідно до статті 9 Установчого договору, засновниками кооперативу є фізичні особи – громадяни України, які досягли 16-річного віку, виявили бажання брати участь у діяльності кооперативу в якості члена кооперативу та підписали цей Установчий договір. На підтвердження досягнутих у цьому договорі домовленостей Засновники засвідчують ці домовленості своїми підписами.
Таким чином, 54 засновниками СГК «Діброва» стали фізичні особи, які виявили бажання бути його членами та підписали Установчий договір.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів розгляду питання про обрання/призначення ОСОБА_1 на посаду голови СГК «Діброва», однак згідно наявного у справі Переліку засновників –  ОСОБА_1 не був членом СГК «Діброва» ні на момент створення кооперативу, ні на момент звернення з позовом до господарського суду. 

Відповідно до частини четвертої ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду – не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.(ч.7 ст.75 ГПК України).
Колегія суддів виходить з того, що преюдиціальність це обов`язковість фактів, установ-лених судовим рішенням, яке набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (подібний висновок міститься у пункті 4.26 постанови Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №902/201/19, у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №522/7758/14-ц).

Колегія суддів вважає, що правові висновки Північно-західного апеляційного господарсь-кого суду, що відображені у постанові від 02.12.2022 у справі №906/908/21, якою скасовано рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2022 та, серед іншого, визнано недійсним рішення загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва», які оформлені протоколом №1/2021 від 01.07.2021 – мають преюдиціальний характер, тому враховує їх під час розгляду даної справи.
За наслідками дослідження питання щодо можливості участі в загальних зборах осіб, які діяли за довіреностями членів кооперативу, апеляційний суд у справі №906/908/21 зазначив, що згідно абз.4 ч.3 ст.245 ЦК України, довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпо-рядження транспортними засобами.
Відповідно до ст.167 ГК України корпоративні права – це права особи, частка якої визнача-ється у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Під корпоративними відносинами слід розуміти відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Дослідивши зміст, наданих відповідачем копій довіреностей, колегія суддів встановила, що вказаними довіреностями засновники (члени) уповноважили довірених осіб зокрема:
- представляти інтереси члена (засновника) кооперативу та брати участь у роботі Загальних зборів СГК «Діброва» з правами , наданими члену кооперативу законодавством України, Статутом та Установчим договором кооперативу, в тому числі ставити питання на голосування, та голосувати з будь-яких запропонованих для розгляду питань, голосувати щодо зміни правління, голови та виконавчого директора (керівника) СГК «Діброва»;
- вчиняти дії щодо реалізації прав та обов`язків члена (засновника) кооперативу, зокрема брати участь в управлінні справами кооперативу в межах та в порядку, встановленому статутними документами, отримувати інформацію про діяльність кооперативу, подавати документи, заяви від імені довірителя.
При цьому, ч.1 ст.12 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» встановлює, що основними правами члена сільськогосподарського кооперативу є, крім іншого, право участі в управлінні сільськогосподарським кооперативом, право ухвального голосу на загальних зборах сільськогосподарського кооперативу, право обирати і бути обраним до органів управління.
З огляду на вищезазначене, зміст довіреності свідчить, що уповноваженій особі надані повноваження щодо здійснення правомочностей члена сільськогосподарського кооперативу, визначених ст.12 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», а також положеннями Статуту і Установчого договору, тобто здійснювати управління корпоративними правами.
Колегія суддів звертає увагу, що у справі №906/908/21, з урахуванням положень ч.3 ст.245 ЦК України, суд дійшов висновку, що довіреності посвідчені секретарем Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області вчинені з порушенням закону, а відтак не надавали уповноваженим особам права участі у загальних зборах кооперативу і не могли бути враховані при визначенні кворуму загальних зборів СГК «Діброва», проведених 01.07.2021 року. З огляду на зазначене, на загальних зборах членів (засновників) СГК «Діброва» 01.07.2021 був відсутній кворум, необхідний для їх проведення і прийняття рішень, що є безумовною підставою для визнання недійсними рішення загальних зборів оформлених протоколом №1/2021 від 01.07. 2021 року.
Тому, із зазначених мотивів, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2022 визнано недійсним рішення загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва», які оформлені протоколом №1/2021 від 01.07.2021.

З огляду на висновки суду у справі 906/908/21, які відображені в постанові від 02.12.2022 та враховуючи положення ч.3 ст.245 ЦК України, колегія суддів вважає неправильним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі.

Як стверджено матеріалами справи, рішенням Баранівського районного суду Житомирсь-кої області від 02.10.2017 у справі №273/211/16-ц ОСОБА_1 було поновлено на посаді голови СГК «Діброва», як такого, що був звільнений з порушенням норм трудового законо-давства.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновки Конституційного Суду України, які відображені у рішенні №1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України, в якому зазначено, що управління товариством здійснюють його органи – загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97). У товариствах, в яких законом передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього. У статті 99 Цивільного кодексу визначені засадничі положення щодо порядку утворення, діяльності, назви цього органу, його компетенції, способу усунення від виконання обов`язків осіб, які належать до його складу. Вказані норми наведені в главі 7 «Загальні положення про юридичну особу» Цивільного кодексу і відповідно до приписів частини четвертої статті 83 цього кодексу застосовуються до всіх товариств, якщо інші правила для окремих видів товариств не встановлені законом.
Усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов`язків (частина третя статті 99 Цивільного кодексу) або відсторонення голови виконавчого органу товариства від виконання повноважень за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі статті 46 Кодексу законів про працю. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання ним обов`язків міститься не в приписах Кодексу законів про працю, а у статті 99 Цивільного кодексу, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.
Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповно-важеного на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.
У зв`язку з цим, «усунення» відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу в межах корпоративних відносин з товариством повноважень у сфері управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлено специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.
Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 Цивільного кодексу треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконав-чого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення.
Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством.

Звертаючись з позовом до суду Позивач, окрім визнання недійсним рішення загальних зборів від 01.07.2021 також просив скасувати наказ №2-к від 02.07.2021 «По особовому складу» Голови правління СГК «Діброва», про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління (керівника) сільськогосподарського кооперативу «Діброва» та поновити ОСОБА_1 на посаді Голови сільськогосподарського кооперативу «Діброва».
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, одним з питань порядку денного Загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва» було питання про звільнення голови прав-ління СГК «Діброва».
Колегія суддів виходить з того, що ч.1 ст.173 ГПК України передбачено можливість об`єд-нанння в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Оскільки апеляційним судом встановлено наявність підстав для задоволення вимоги щодо визнання недійсним рішення загальних зборів членів (засновників) СГК «Діброва», оформлених протоколом №1/2021 від 01.07.2021 – колегія суддів вбачає підстави для задоволення вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови сільськогосподарського коопе-ративу «Діброва» та скасування наказу №2-к від 02.07.2021 «По особовому складу», яким    ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління (керівника) сільськогоспо-дарського кооперативу «Діброва»

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та зроблено невірний висновок про безпідставність позовних вимог, а тому рішення господарського суду Житомирської області від 30.08.2022 у справі №906/907/21 належить скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції установленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Крім того, з огляду на задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.129 ГПК України, з Сільськогосподарського кооперативу «Діброва» належить стягнути на користь ОСОБА_1 6810 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 34,75, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 30.08.2022 у справі №906/907/21 задоволити. 
2. Рішення господарського суду Житомирської області від 30.08.2022р. у справі №906/907/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов.
3. Визнати недійсним рішення загальних зборів членів (засновників) сільськогосподарсь-кого кооперативу «Діброва», оформлених протоколом №1/2021 від 01.07.2021, про припинення повноваження та звільнення ОСОБА_1 з посади керівника сільсько-господарського кооперативу «Діброва».
4. Скасувати наказ №2-к від 02.07.2021 «По особовому складу» голови правління СГК «Діброва» про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління (керівника) сільськогосподарського кооперативу «Діброва».
5. Поновити ОСОБА_1 на посаді голови сільськогосподарського кооперативу «Діброва».
6. Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Діброва» (12736, Житомирська обл., Баранівський р-н, с.Дубрівка, код ЄДРПОУ 24704148) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 4540,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.
7. Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Діброва» (12736, Житомирська обл., Баранівський р-н, с.Дубрівка, код ЄДРПОУ 24704148) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 6810,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
8. Доручити місцевому господарському суду видачу відповідного наказу.
9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
10. Матеріали справи №906/907/21 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.