Справа № 461/3129/22                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/2337/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
секретаря: Салати Я.І.,
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року у справі за позовом Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2022 року ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог покликались на те, що Львівському державному академічному українському драматичному театру імені Марії Заньковецької було виділено для розселення працівників квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок чого це житлове приміщення отримало статус гуртожитку для розселення одиноких працівників Театру та є частиною будівлі Театру, яка перебуває у державній власності. 
У 1999 році відповідач ОСОБА_1 під час роботи у ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» був поселений у кімнаті №З вказаного гуртожитку. Рішенням спільного засідання адміністрації та профкому НАУД театру ім. М. Заньковецької від 31.08.2016 року було підтверджено фактичне одноосібне проживання ОСОБА_1 у кімнаті № 3 гуртожитку ДП «НАУД театр ім. М.Заньковецької» за адресою: АДРЕСА_2 , площею 28,85 кв.м. із покладенням відшкодування витрат балансоутримувача. 
Стверджували, що оскільки кімнати гуртожитку знаходяться в межах однієї будівлі, у якій розміщено Театр, мешканці гуртожитку отримують послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, які надає Позивачеві ЛKП «Айсберг», водопостачання та водовідведення - які надає ЛМКП «Львівводоканал», теплопостачання - які надає ЛМКП «Львівгеплоенерго», електропостачання які надає ПАТ «Львівобленерго». Здійснюючи оплату наданих житлово-комунальних послуг за утримання кімнат гуртожитку на користь їхніх безпосередніх надавачів, Театр у подальшому проводить розподіл понесених витрат як балансоутримувача приміщень гуртожитку відповідно до займаної площі та обсягів споживання. 
Відповідно до цього, Позивач формує вартість житлово-комунальних послуг по кожному мешканцю гуртожитку та доводить до їх відома про загальну суму оплати та у розрізі вартості конкретного виду житлово-комунальної послуги шляхом формування і надання відповідних рахунків до сплати. 
Вказували, що з травня 2021 року ОСОБА_1 повністю припинив оплату наданих житлово- комунальних послуг на користь ДП «НАУД театр ім. М.Заньковецької». Вони неодноразово зверталися з претензіями до відповідача, однак на жодну з претензій відповіді не отримали.
Згідно з даними бухгалтерського обліку Театру, на момент звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем з оплати житлово-комунальних послуг становить 16 744,25 грн. 
У зв`язку із цим просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 16 744 грн. 25 коп.
Оскаржуваним рішеннямГалицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» (79008, м. Львів, вул. Лесі Українки, 1; ЄДРПОУ 02224614) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 16 744, 25 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» (79008, м. Львів, вул. Лесі Українки, 1; ЄДРПОУ 02224614) 2481 грн судового збору.
Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що  ОСОБА_1 не видавався ордер на проживання у відомчому гуртожитку і договір найму з ним також не було укладено.
Вказує, що він фактично проживав у вказаному гуртожитку до часу звільнення 30 вересня 2019 року, по наказу №168-к від 25 вересня 2019 року, після чого одразу виїхав з приміщення відомчого гуртожитку.
Звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу його фактичного проживання у відомчому гуртожитку Театру з дня звільнення з роботи - після 30 вересня 2019 року, та відповідно жодного доказу користування та отримання ним зазначених в позові в позові комунальних послуг після 30 вересня 2019 року. 
На його думку, Державне підприємство «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» юридично безпідставно вимагає від нього оплатити комунальні послуги, якими він не користувався.
Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення – 06 березня 2023 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідно до ордеру № 272 від 12 червня 1973 року, на підставі рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 12 червня 1973 року № 492 Львівському державному академічному українському драматичному театру імені Марії Заньковецької було виділено для розселення працівників квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок чого приміщення отримало статус гуртожитку для розселення одиноких працівників Театру та є частиною будівлі Театру, яка перебуває у державній власності згідно з Свідоцтвом про право власності № Г-02724 від 28 лютого 2008 року.
У 1999 році відповідач ОСОБА_1 під час роботи у ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» був поселений у кімнаті З гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується картою прописки, ордером на житлову площу від 14 серпня 2008 року.
Як вбачається з витягу з протоколу спільного засідання адміністрації та профкому НАУД театру ім. М. Заньковецької від 31 серпня 2016 року, за результатами засідання було підтверджено фактичне одноосібне проживання ОСОБА_1 у кімнаті № 3 гуртожитку ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» за адресою: АДРЕСА_2 , площею 28,85 кв.м. із покладенням відшкодування витрат балансоутримувача.
Згідно з даними бухгалтерського обліку Театру, а саме акту звірки взаємних розрахунків, розрахунок заборгованості по контрагенту ОСОБА_1 , відомостей нарахувань за комунальні послуги кв. АДРЕСА_1 за травень 2021 р. - травень 2022 р., ОСОБА_1 з травня 2021 року припинив оплату наданих житлово-комунальних послуг на користь ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької», внаслідок чого заборгованість у відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 16 744,25 грн (шістнадцять тисяч сімсот сорок чотири гривні двадцять п`ять копійок).
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 фактично користувався спірним приміщенням, однак прострочив свої зобов`язання щодо проведення оплати у заявленому розмірі 16 744,25 грн. і тому позовні вимоги підлягають до задоволення.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.
Частинами 1-3 ст.12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
За правилами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За статтею 8 Закону стандарти, нормативи, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують вироблення та виконання житлово-комунальних послуг з урахуванням соціальних, економічних, природно-кліматичних та інших умов регіонів та населених пунктів.
Відповідно до ст.ст. 127-129 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.
Порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом га іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення а надану жилу площу в гуртожитку.
Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Примірне положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства.
Відповідно до п.14 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 р. № 208 (чинного на час вселення ОСОБА_1 ) вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера.
Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).
Згідно із пунктами 2, 3, 4 Порядку з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.
Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 квадратний метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).
Тариф на послуги для гуртожитків, що призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку.
Згідно з пунктом 18 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 № 208 (чинного на час укладення договору і в період до 19.08.2015, за який позивач просить стягнути борг), громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього Примірного положення.
Відповідно до пункту 38 Примірного положення про гуртожитки плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується. Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.
Такі ж положення щодо оплати послуг за гуртожитки містяться у пункті 7 розділу III Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 № 84 (втратив чинність з 02.01.2019), за змістом якого розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку, а розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.
Відповідно до пп. а  п. 14 ст. 1-1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" проживання на правових підставах у відомчих гуртожитках державної та комунальної форми власності можливо виключно за Договором Найму жилого приміщення, укладеним на підставі Спеціального Ордера, виданого згідно із статтею 129 Житлового кодексу Української РСР.
В статті 129 Житлового Кодексу зазначено "На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові Спеціальний Ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку”.        
Відповідно до частини третьої статті 132 ЖК УРСР осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.
Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останнього було звільнено з роботи Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» на підставі наказу №168-к від 25 вересня 2019 року (а.с. 44).
Згідно відповіді Департаменту житлового господарства та інфраструктури №2501-вих-40173 від 16 травня 2021 року на звернення ОСОБА_1 № 3-К-19254-29 від 05 вересня 2021 року стосовно видачі ордеру у відомчому гуртожитку на АДРЕСА_3 , у Львівської міської ради відсутні правові підстави для видачі йому спеціального ордеру, який є єдиною підставою для вселення у вказаний гуртожиток ( а.с. 42).
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , з 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 не проживає в гуртожитку ДП Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької»(а.с. 45).
Крім того, як вбачається із заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з осені 2019 року ОСОБА_1 постійно проживає за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 46, 47).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що ОСОБА_1 проживав у відомчому гуртожитку        Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» після звільнення з роботи з 29 вересня 2019 року та відповідно не доведено користування та отримання останнім комунальних послуг у період, за який позивач стягнути заборгованість, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької».
За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року – скасувати.
У задоволенні позову Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Стягнути з Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» на користь до ОСОБА_1 3 721 гривню 50 копійок сплаченого судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 06 березня 2023 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.