УХВАЛА
29 березня 2023 року
м. Київ
справа № 938/582/19
провадження № 51-5710 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                           ОСОБА_1 , 
суддів                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду зі скаргою.
Згідно з ч. 1 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)  до касаційного суду подається касаційна скарга, натомість, засуджений звертається до касаційного суду зі скаргою, що суперечить вимогам вищезазначеної статті.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з пунктами 3, 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Однак скарга засудженого не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.
Так, у своїй скарзі ОСОБА_4 порушує питання про застосування до нього ст. 69 КПК та зменшення терміну відбування покарання, при цьому не вказує, які саме судові рішення він оскаржує,  що унеможливлює вирішення питання про те, чи може судове рішення, з яким не погоджується засуджений бути оскаржене в касаційному порядку відповідно до вимог ст. 424 КПК та чи дотримано скаржником передбачені ст. 426 КПК строки касаційного оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
У своїй скарзі, як можливо зрозуміти з її змісту, засуджений ОСОБА_4 , не погоджується з призначеним йому покаранням.
Водночас у скарзі відсутні твердження про явну невідповідність призначеного засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, в контексті того, що поняття «явно несправедливе покарання» охоплює своїм змістом не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру, істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.
Також у скарзі засуджений вказує на наявність обставин, які не було враховано апеляційним судом під час вирішення питання про призначення покарання, при цьому не обґрунтовує своїх тверджень в цій частині з посиланням на відповідні докази та матеріали кримінального провадження, на підставі яких засновані такі твердження.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Крім того, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК,  скарга не містить вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 цього Кодексу. 
Частиною 1 ст. 436 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, вимоги засудженого ОСОБА_4 до касаційного суду не узгоджуються з положеннями вказаної статті, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки він просить застосувати до нього положення ст. 69 КПК та зменшити строк відбування покарання. Таким чином, вимоги засудженого підлягають уточненню.
Крім того, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК,засуджений ОСОБА_4 не додав до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, скаржник не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК, Суд, 
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                         ОСОБА_3