19.01.23
33/812/26/23
Справа № 467/598/22        
Провадження № 33/812/26/23
ПОСТАНОВА
Іменем України
19 січня 2023 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
У С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089393 від 05 серпня 2022 року вбачається, що 05 серпня 2022 року о 17 год 44 хв на автодорозі Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв, 106 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Daewoo lanos TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі м. Южноукраїнськ та підтверджений висновком № 34 від 05 серпня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП., що зафіксовано на відео згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності є наявність усіх ознак правопорушення, а якщо відсутня хоча б одна з ознак або є сумніви, особа не може бути притягнута до відповідальності, тоді як при розгляді його справи були порушення і сумніви. За твердженням апелянта, з відеозйомки проходження ним обстеження у медичному закладі вбачається, що о 18:22 год йому зробили тест сечі на виявлення наркотичних речовин, на 40 секунді о 18:23 год лікар переглянула тестову смужку і сказала що швидше за все тест буде негативний, на 30 секунді о 18:24 год лікар ще раз переглянула тестову смужку і сказала, що тест негативний на 15 секунді о 18:25 год лікар переглянула тестову смужку і сказала, що тест негативний та запропонувала провести ще раз тестування, на що він погодився. Як вказує апелянт, о 18:27 год зробили другий тест сечі на виявлення наркотичних речовин, на 10 секунді о 18:30 год лікар переглянула тестову смужку і сказала, що не бачить негативного тесту але це і не позитивний тест, на 08 секунді о 18:34 год лікар переглянула тестову смужку і сказала, що їй незрозуміло який результат тесту, на 20 секунді о 18:37 год лікар, заповнюючи висновок переглянула ще раз тестову смужку і нічого не сказала, о 18:40 год лікар дала йому та поліцейському по екземпляру висновку та вони вийшли на вулицю, де поліцейський сказав йому зачекати, а сам кудись пішов. Як стверджує ОСОБА_1 , в цей час він ознайомився з висновком та в ньому було зазначено про відсутність у нього ознак сп`яніння, о 18:44 год поліцейський повернувся та сказав, що на нього буде складено протокол і ознайомив вже із зміненим результатом висновку, де запис « ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено» закреслений, а зверху написано ТНС-позитивний. Апелянт вказує, що протокол та новий висновок за вимогою поліцейських підписав, проте копію протоколу йому не дали та не надали можливості зазначити письмові заперечення, пояснивши, що заперечення він надасть у суді. Також ОСОБА_1 звертає увагу, що у разі наявності у працівника медичного закладу сумніву щодо результату тесту він був зобов`язаний взяти інший біологічний матеріал для тесту, в порушення вказаного працівник цього не зробила, хоча він пропонував взяти кров на аналіз. На думку апелянта вказані факти грубого порушення проведення лабораторного дослідження його біологічного матеріалу працівниками медичного закладу та складення адміністративних матеріалів працівниками поліції ставить під сумнів належність правдивої інформації у складених матеріалах.
В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином сповіщений: телефонограмою, а також шляхом направлення судовой повістки на зазначену в апеляційній скарзі електронну адресу. Від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути його апеляційну скаргу та ухвалити рішення у справі у його відсутність.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №089393 від 05 серпня 2022 року вбачається, що 05 серпня 2022 року о 17 год 44 хв на автодорозі Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв, 106 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Daewoo lanos TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі м. Южноукраїнськ та підтверджений висновком № 34 від 05 серпня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. Зафіксовано на відео згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 34, складеного лікарем КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_3 05 серпня 2022 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного спяніння.
Вказані обставини підтверджуються і дослідженою судом відеозйомкою, проведеною працівниками поліції.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що огляд його на стан наркотичного сп`яніння було проведено із грубим порушенням проведення лабораторного дослідження є безпідставними.
Так, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 розділу І Інструкції №1452). 
Ознаками наркотичного сп`яніння є, поряд з іншим, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тримтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; крім того, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4 розділу І Інструкції №1452).
Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6 розділу І Інструкції №1452).
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння обов`язковим є проведення лабораторних досліджень в медичному закладі (пункт 7 розділу ІІІ Інструкції №1452).
Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними (пункт 22 розділу ІІІ Інструкції №1452).
Складеним лікарем КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_3 висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, ТНС - позитивний. Вказаний висновок лікаря сформульовано у категорічній формі та не містить припущень, у ньому відсутні ознаки внесення до нього яких-небудь виправлень (а.с. 2).
Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  про те, що працівник медичного закладу була зобов`язана взяти інший біологічний матеріал, за наявності сумнівів щодо результату тесту, але в порушення вказаного цього не зробила, хоча він пропонував взяти кров, є неспроможними, оскільки п. 13 розділу ІІІ Інструкції №1452 передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу, яким встановлено, що предметом дослідення біологічного середовища можуть бути слюна, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, тоді як у ОСОБА_1  була відібрана сеча для аналізу. До того з долучених до матеріалів справи відеозаписів, проведених працівниками поліції, на яких зокрема зафіксовано проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння у КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», не вбачається що ОСОБА_1 бажав здати кров на аналіз.
Протокол про адміністративне правопорушення та Висновок КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підписані ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень.
Після проведення медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 мав можливість висловити свою незгоду із результатами такого огляду, про що зазначити, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" або ж додати відповідні пояснення на окремому аркуші. Проте таких обставин по справі не встановлено.
Не можуть бути прийняті до уваги твердження ОСОБА_1  про те, що поліцейські не дали йому можливості зазначити свої письмові заперечення, оскільки вказані доводи не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. До того ж матеріали справи містять власноруч написане ОСОБА_1 зобов`язання не керувати транспортними засобами до свого витверезення, де він також зазначив, що автомобіль марки Daewoo lanos TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 буде припаркований на парко місці біля лікарні поки він не знайде тверезого водія (а.с. 4). Викладене спростовує доводи апелянта на відсутність у нього можливості викласти свої заперечення щодо складеного стосовно нього протоколу. 
Не містить апеляційна скарга і посилань на те, що  ОСОБА_1 оскаржувались дії працівників поліції при складанні ними адміністративних матеріалів.
Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта щодо невручення йому копії протоколу, оскільки ОСОБА_1 розписався у протоколі про те, що він з його змістом ознайомлений та копію протокола отримав (а.с. 1). 
Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Проте в апеляціній скарзі не зазначено, що ОСОБА_1 оскаржував висновок КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» № 34 від 05 серпня 2022 року щодо результатів огляду його на стан сп`яніння.
Також, вважаючи результат проведеного огляду на стан наркотичного сп`яніння хибним, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з метою спростування висновку КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» № 34 від 05 серпня 2022 року звернутися до іншого медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відразу після проведення огляду у КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», щодо результатів якого він мав сумніви.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, зокрема трактування ОСОБА_1 проведеної працівниками поліції відеозйомки, суд розцінює як такі, що мають формальний характер, спрямовані на уникненння апелянтом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення і не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Зважаючи на викладене, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Миколаївського
апеляційного суду В.В. Коломієць