ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 березня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 733/1220/21
Головуючий у першій інстанції – Вовченко А. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/370/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,
із секретарем: Зіньковець О.О., 
особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2 ,
позивач: ОСОБА_3 ,
відповідач: Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2 , на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права на майно в порядку спадкування,
місце ухвалення рішення суду м. Ічня,
час проголошення рішення суду 11 год. 43 хв,
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 19 листопада 2021 року.

                                   У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 3,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Ічнянської (колишньої Дорогинської сільської ради) згідно з сертифікатом серії ЧН №0088657, виданим на підставі рішення Ічнянської райдержадміністрації та зареєстрованим в Книзі сертифікатів 05 серпня 1997 року за № 657 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої фактично прийняв її син ОСОБА_5 , належним чином не оформивши через смерть.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_3 зазначала, що вона як спадкоємиця за законом фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5 , оскільки провела поховання та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та розпорядилася речами померлого до закінчення шеститимісячного строку з дня смерті, але не може оформити спадкові права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 3,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0088657, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 05 серпня 1997 року за № 657, належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_5 , але належним чином не оформив, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З апеляційною скаргою на зазначене рішення суду відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України звернулася ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі. Скаржниця, діяючи у власних інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачка ОСОБА_3 , діючи недобросовісно, приховала від суду відомості про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, не зазначивши відповідачами у цій справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , чим позбавила їх права на спадкування.
ОСОБА_1 зазначає, що спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_4 за законом були її діти: дочка – ОСОБА_6 , та син – ОСОБА_5 . Відповідно до ч. 2 ст. 529, 548 ЦК в редакції 1963 року ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину та звернулася у шестимісячний строк до Ніжинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де заведено спадкову справу. ОСОБА_5 разом із спадкодавцем не проживав, не був зареєстрований за однією адресою, у похованні участі не брав і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, а отже не реалізував право на спадщину після померлої ОСОБА_4 .
Звертає увагу суду на те, що після смерті ОСОБА_4 її донька ОСОБА_6 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину не отримала і правовстановлюючі документи щодо права на земельну частку (пай) спадкодавця не оформила. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) після померлої ОСОБА_4 , а також на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після матері ОСОБА_6 прийняли, отже мають право на спадщину і після ОСОБА_4 .
Відзиви на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 , Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області у встановлений судом строк не надходили.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали даної справи та матеріали цивільної справи № 733/345/22 за позовом ОСОБА_1 , яка діяла у власних інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2 , до Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 , спадкуючи за законом, прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , який є спадкоємцем померлої  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , реалізував спадкові права, але за життя правостановлюючі документи на спадщину не отримав. Позивачка також не може оформити спадщину у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), а отже право на спадкове майно слід  визнати за нею в судовому порядку.
З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного.
У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с. 34), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,67 га в умовних кадастрових гектарах згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0088657 (а.с.15). 
Родинні відносини позивачки з ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про її народження (а.с. 9), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно якого прізвище позивачки « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_8 », копією актового запису про народження ОСОБА_5 (а.с.33).
За життя ОСОБА_4 21 травня 1990 року склала заповіт, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 28, яким усе майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла своєму сину (батьку позивачки) ОСОБА_5 (а.с. 13).
Згідно із довідкою Дорогинського старостинського округу Ічнянської міської ради від 01 квітня 2021 року № 151 ОСОБА_4 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_5 (а.с.14).
Відповідно до іншої довідки Дорогинського старостинського округу Ічнянської міської ради від 01 квітня 2021 року № 153 ОСОБА_5 на день  смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_2 один (а.с.10).
Як зазначено в довідці Дорогинського старостинського округу Ічнянської міської ради від 01 квітня 2021 року № 154, ОСОБА_3 провела поховання та фактично вступила в спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , прийняла своєчасно і вступила в управління та володіння спадковим майном та розпорядилася речами померлого до закінчення шестимісячного строку з дня смерті (а.с. 11).
Згідно із довідкою про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю), наданої відділом в Ічнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 12 квітня 2021 року №31-25-0.26/161-21, ОСОБА_4 занесена за номером 657 в список-додаток до Державного акту серії ЧН № 000006 на право колективної власності на землю КПСП «Дорогинське» с. Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області. Розмір земельної частки (паю) 3,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат серії ЧН № 0088657 зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 05 серпня 1997 року за № 657. Правовстановлюючі документи на земельні ділянки ОСОБА_4 до 01 січня 2013 року не реєструвалися (а.с.15).
За відомостями Державного нотаріального архіву Чернігівської області, спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заводились (а.с. 30-31).
З повідомлення завідувачки Ічнянської районної нотаріальної контори від 19 травня 2021 року №441/02-14 вбачається, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 12).
Про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН №0088657, виданого на ім`я ОСОБА_4 , свідчить оголошення в газеті «Трудова слава» (а.с. 17).
Звернувшись з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_5 , позивачка ОСОБА_3 зазначала, що є спадкоємцем першої черги після померлого батька, який спадкував після бабусі, інші спадкоємці відсутні. У державній нотаріальній конторі визнати право на зазначене спадкове майно та оформити його неможливо внаслідок відсутні оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 19 травня 2021 року № 441/02-14.
За змістом ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 352 ЦПК України право на апеляційне оскарження судового рішення мають особи, які не брали участі у справі, якщо ухваленим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , обґрунтовуючи право на оскарження рішення, зазначала, що вона та ОСОБА_2   є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З матеріалів цивільної справи № 733/345/22 вбачається, що рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2022 року  задоволено позов ОСОБА_1 , що зверталася у власних інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування (а.с. 99-102).
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку спадкування право на 1/2 частину за кожним на земельну частку (пай) в КСП «Дорогинське» с. Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0088657, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 05 серпня 1997 року за № 657 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку спадкування право на 1/2 частину за кожним на земельну частку (пай) в КСП «Дорогинське» с. Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0088658, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 05 серпня 1997 року за № 658, виданого на ім`я ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Розглядаючи цю справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте не отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) за життя. Судом було встановлено також, що син померлої ОСОБА_4 – ОСОБА_5 разом зі спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав.   
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідності до ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.Суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до Закону, має право й зобов`язаний визначати суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Відтак належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
Неналежний відповідач – це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.
Звертаючись з позовом про визнання права на земельну частку (пай) площею 3,67 га згідно з сертифікатом серії ЧН № 0088657, виданим на підставі рішення Ічнянської райдержадміністрації та зареєстрованим в Книзі сертифікатів 05 серпня 1997 року за № 657 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої фактично прийняв її син ОСОБА_5 , позивачка єдиним відповідачем зазначила Ічнянську міську раду Чернігівської області.
Разом з тим, матеріалами справи № 733/345/22 підтверджується, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також є спадкоємцями померлої ОСОБА_4 , що реалізували спадкові права. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2022 року у справі, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку спадкування право на 1/2 частину за кожним на земельну частку (пай) в КСП «Дорогинське» с. Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0088657, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 05 серпня 1997 року за № 657, виданим на ім`я ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виходячи з наведеного вище, встановлено, що на спадщину після померлої ОСОБА_4 , яка складається з сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 0088657 розміром 3,67 га в умовних кадастрових гектарах,  зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 05 серпня 1997 року за № 657, претендують кілька спадкоємців: позивачка ОСОБА_3 , а також особи, які звернулись з апеляційною скаргою, –  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Отже Ічнянська міська рада Чернігівської області не являється тією особою, що повинна відповідати за пред`явленим ОСОБА_3 позовом, оскільки спір з приводу права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після померлої ОСОБА_4 наявний між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . 
Під час вирішення даного спору судом першої інстанції ОСОБА_1 і ОСОБА_2 участі не брали, а залучення відповідачів до участі у справі на стадії апеляційного провадження діючим законодавством не передбачено.
За положеннями п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Ураховуючи наведене, дослідивши обставини справи в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 1 488,60 грн судового збору (а.с. 76).
Ураховуючи те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з позивачки на користь ОСОБА_1 належить стягнути 1 488,60 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,-

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2 , –  задовольнити.
Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2021 року – скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права на майно в порядку спадкування – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )  на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року.

Головуюча                                                                Н.В. Шитченко

Судді                                                                         Н.В. Висоцька

                                                                                  О.І. Онищенко