КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 березня 2023 року місто Київ.
Справа 758/7576/22
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1289/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                            Желепи О.В.,
суддів:                                      Кравець В.А, Мазурик О.Ф.
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року (у складі судді Якимець О.І., повний тест складено 02.11.2022 року)
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання
 
ВСТАНОВИВ
 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення навчання.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992, 40 грн.- в дохід держави. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 22 грудня 2022 року подав  апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити клопотання апелянта, щодо стягнення аліментів у твердій сумі в розмірі 4 000 грн. В разі поновлення скаржника на службі в поліції, залишити оскаржуване рішення без змін.
20 січня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.
Вказує, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, щодо утримання повнолітньої дитини. Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст. 199 С К України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 С К України).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав встановленими такі обставини.
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено повторним свідоцтвом про народження, яке міститься у матеріалах справи.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року у справі № 758/4955/18 ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання дитини (аліменти) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття - 18 років.
Дочка разом із матір`ю зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , щопідтверджено довідками про реєстрацію місця проживання від 24 лютого 2020 року №47886044 та від 20 травня 2020 року № 80618889 відповідно.
ОСОБА_3 є студенткою у Колегіум Сівітас, Варшава на денній формі навчання у сфері керування на платній основі. Період навчання з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2024 року. Плата за навчання за 1 рік денного навчання ступеня за спеціальністю «Менеджмент» у 2021/2022 навчальному році становить 39000 злотих за семестр. Дані обставини підтверджено засвідченнямпро прийом іноземця на денну форму навчання від 21 липня 2021 року та засвідченням щодо вартості навчання від 21 липня 2021 року, які перекладені із польської мови на українську мову та здійснені перекладачем Бюро перекладів «Транслейт». 
Позивачем сплачено вартість навчання за перший курс 2021/2022 навчального року та за перший семестр 2022/2023 навчального року, що підтверджено платіжними документами, які містяться у матеріалах справи.
    Суд установив, що відповідач наводить аргументи про те, що він не працевлаштований, що підтверджує відомостями з Пенсійного фонду України від 05 червня 2022 року за період з 2016 року по 2021 рік.
Разом із тим, позивачем наведені аргументи про те, що судовим рішення відповідача поновлено на роботі за попереднім місцем праці з 04 грудня 2020 року. Рішення окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року , справа 3 640/620/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області. Судове рішення не набрало законної сили.
Суд дійшов висновку, що офіційність працевлаштування відповідача чи відсутність такого, не може бути безумовною підставою для невиконання батьком свого обов`язку брати участь в щомісячному утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Відповідно до довідки Київської міської психіатричної лікарні № 2 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24 листопада 2021 року убачається, що відповідач перебуває під наглядом лікаря-психіатра та отримує психічну допомогу. Довідка не являється медичним документом про стан здоров`я громадянина.
Отже, суд встановив , що стан здоров`я відповідача є задовільним, адже довідка від 24 листопада 2021 року не є медичним документом про стан здоров`я, про що зазначено самим органом охорони здоров`я.
Суд встановив, що відповідач має матеріальну можливість надання коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, адже визнає позов частково щодо стягнення аліментів у твердій сумі у розмірі 4000,00 грн; суд взяв до уваги вік відповідача та стан його здоров`я, відсутністьна його утриманні інших осіб, які потребують матеріальної допомоги від відповідача.
Отже, щодо наявності умови можливості надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги, у відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, суд прийшов до висновку, що у відповідача є  така можливість.
Щодо визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, суд встановив.
Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, що є правом особи, яка звернулась із позовом до суду про стягнення аліментів у відповідності до ст. 184 СК України.  Суд критично оцінив доводи відповідача про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки цене узгоджується з вимогами ст. 184 СК України.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка навчається, матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я, який дозволяє працювати надалі, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб та наявність батьківського обов`язку утримання повнолітньої дитини за умови матеріальної можливості, яка наявна у відповідача, що встановлено судом,  прийшов до висновку, що аліменти необхідно стягувати у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення навчання.
Дослідивши наявні в справі докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам закону.
 
Доводи апеляційної скарги про , те що відповідач не має можливості утримувати повнолітню дитину через звільнення з роботи та відсутність доходу, колегія суддів не приймає, так як  відповідача рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року поновлено на роботі. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року рішення залишено без змін.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сам факт звільнення з роботи не звільняє відповідача від обов`язку утримувати повнолітню дитину до закінчення нею навчання.
З огляду на те, що відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що в разі поновлення його на роботі, він просить залишити рішення суду без змін, та за відсутності в апеляційній скарзі інших доводів, які б давали суду підстави для скасування рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції не порушив норми матеріального та процесуального права, а тому рішення районного суду залишається без змін.
 
Оскільки апеляційна скарга залишаються без задоволення, а  рішення  не змінюється, то перерозподіл судових витрат  в апеляційному суді відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6  ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 141, 268,  367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення. 
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Головуючий:                                                                                          О.В. Желепа

Судді:                                                                                                       В.А. Кравець

                                    О.Ф. Мазурик