ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 677/191/23
Провадження № 33/4820/209/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В. за участю секретаря Антала Є.В., захисника Лукіянчук О.М. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Лукіянчук О.М. на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 19.01.2023 р. о 01 год. 49 хв. в м. Красилів по вул. Привокзальна, 88,  Хмельницького району, Хмельницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

       Захисник в своїй апеляційній скарзі просить постанову Красилівського районного суду від 24 лютого 2023 року скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Свої вимоги аргументує не відповідністю висновків судді обставинам справи, а також порушенням ним матеріального і процесуального права, вважає, що судове рішення постановлено без всебічного дослідження усіх доказів та без надання їм належної оцінки. Посилається на відсутність доказів порушення ПДР водієм ОСОБА_1 та відсутність причин зупинки автомобіля. Вказує, що з боку поліцейських було відсутнє роз`яснення ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про його право відмовитися від такого огляду та про його право пройти огляд у медичному закладі, 
відсутність свідків, вказує, що записи з боді – камер поліцейських та відеореєтратора з автомобіля не є безперервним записом, відсутні докази роз`яснення ОСОБА_1 ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАп, а також відсторонення водія від керування автомобілем.
Наполягає на тому, що матеріали адміністративної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення.
Наголошує захисник на тому, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції не можуть бути належними, допустимими, достовірними докази та таким, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. 
Звертає увагу на те, що ознаки алкогольного сп`яніння які були названі поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення автоматично не були встановлені перевіркою, з відеозапису чітко видно, що у водія відсутні порушення координації рухів, а огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Крім того, захисник просить врахувати як пом`якшуючу покарання обставину те, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, починаючи з квітня місяця по даний час проходить службу у лавах ЗСУ, 20.06.2022 отримав важке поранення та внаслідок чого має контузію, що підтверджується довідкою ВЛК, є водієм БТР, на даний час з початку війни знаходиться на першій лінії зіткнення, під час фіксації події, яка є предметом розгляду, знаходився вперше з початку війни у 10-денній відпустці.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_2 підтримав доводисвоєїапеляційноїскаргита просилаїхзадовольнити з підстав,викладених у ній.

               Мотиви суду

Вислухавши учасника апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріалисправи, перевіривши доводи апеляційно їскарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ААД №302347 від 19.01.2023 року, 19.01.2023 о 01 год. 49 хв. в м. Красилів по вул. Привокзальна, 88,  Хмельницького району, Хмельницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia А5 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці
зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема, даними:        
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №302347від 19.01.2023 року, в якому зафіксовані обставини вчинення правопорушення (а.с.1);
- відеозапису обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, його відмови від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
За результатами апеляційного перегляду провадження приходжу до висновку, що суд, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого 130 ч. 1 ст. КУпАП. Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Достатніх відомостей, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи також не містять. 
Зі змісту вивченого відеозапису спеціальних технічних засобів вбачається, що 19.01.23 року о 01 годині 49 хвилин ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, після чого втік з місця події. 
Враховуючи викладене, працівники поліції правомірно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, з чим погоджується апеляційний суд.
Твердження захисника про те, що матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів залучення свідків, їх пояснень, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається із матеріалів справи, під час вчинення адміністративного правопорушення застосовувались технічні засоби відеозапису, диск із відеозаписом події наявний в матеріалах справи, за таких обставин у поліцейських не було підстав для залучення свідків.
Твердження апелянта про відсутність в матеріалах провадження повного фрагменту відеозапису з нагрудних камер працівників, не заслуговує на увагу. Так, дійсно на оптичному диску іззаписом події є декілька відеофайлів, однак вони вилучені із відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліціїпід час виявлення та фіксації правопорушення, які є безперервними та дублюють зафіксовані події. Отже, це не може бути один безперервний відео файл, як вважає сторона захисту.

Аналізуючи доводи захисника з приводу надання пояснень водію причин зупинки автомобіля, відсутності роз`яснення поліцейського ОСОБА_1 про порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про його право відмовитися від такого огляду та про його право пройти огляд у медичному закладі, відсутності доказів роз`яснення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки, згідно відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 фактично після зупинки ТЗ визнав факт вживання алкогольних напоїв та втік від працівників поліції, тобто самовільно залишив місце вчинення правопорушення. Всі ці обставини, на думку суду цілком правомірно було розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду. 
Суд звертає увагу на те, що у момент виявлення події адміністративного правопорушення ОСОБА_1 керувати транспортним засобом перестав, залишивши свій автомобіль і зник у невідомому напрямку, що виключало необхідність відсторонення водія від керування транспортним засобом. 
Також апеляційний суд виходить з того законність підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 19.01.2023працівниками поліції в адміністративному порядку стороною захисту не оскаржувалася. 
Характеризуючі дані ОСОБА_1 , на які посилаєтьсь сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, а саме те, що останній є військовозобов`язаним, отримав важке поранення та внаслідок чого має контузію, є водієм БТР, на даний час з початку війни знаходиться на першій лінії зіткнення, під час події, яка є предметом розгляду, знаходився вперше з початку війни у 10-денній відпустці, на думку суду не є такими, які б давали можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення, адже вказані обставини існували на момент події і не завадили йому ігнорувати законні вимоги працівників поліції та безпідставно залишити місце зупинки транспортного засобу. Суд також виходить з того, що санкція ст. 130 ч.1 КУпАП не передбачає альтернативних видів адміністративних стягнень. 
Всі наведені обставини в сукупності повністю спростовують апеляційні твердження сторони захисту, наведені в обґрунтування доводів про закриття провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Всі доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі не містять. 
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особіправопорушника.
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду судом апеляційної інстанції не встановлено. 

Керуючись ст. 294 КупАП, суд, - 

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Лукіянчук О.М. залишити без задоволення.

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за адміністративне правопорушення, передбачене 130 ч. 1 ст. КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя: