Справа № 159/5006/22  Провадження № 33/802/174/23 	Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П.Ю. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду – Денісов В.П., 
з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Лисюка В.В., 
розглянувши апеляційну скаргу захисника Лисюка В.В. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000  (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді Поліщук М.Р. визнана винною за те, що 06.12.2022 о 00 год 34 хв у м. Ковелі, на вул. Заводська, 11, вона керувала транспортним засобом «Volkswagen Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності і необґрунтованості. Посилається на те, що ОСОБА_1 у своїх показаннях поліцейським вказувала, що не вживала алкоголь. Зазначає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КК України закрите, а слідчим не було встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, матеріали справи також не місять доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відмова останньої від такого огляду вмотивована тим, що автомобілем вона не керувала взагалі. Крім того, у матеріалах справи відсутня відеофіксація процесу керування ОСОБА_1 автомобілем. З огляду на наведене, просить скасувати судове рішення, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 – закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.12.2022 серії ААБ № 104254, 06.12.2022 о 00 год 34 хв у м. Ковелі, на вул. Заводська, 11,  ОСОБА_1  керувала транспортним засобом «Volkswagen Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1). 
З матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили  ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, адже у відповідній графі протоколу: «гр-ну (ці)  ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться «за викликом у Ковельському міськрайонному суді» (а.с.1).
Протокол про адміністративне правопорушення складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.1).
Факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння вказані свідки підтвердили у своїх письмових поясненнях (а.с.5-6). 
На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.
Положення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати їй пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Це підтверджується і відеозаписом події з нагрудних камер працівників поліції (а.с.9).
Зокрема, як вбачається з відеофіксації події, коли поліцейська вперше запитала ОСОБА_1 , чи вживала вона спиртні напої, остання відповіла: «Так, пиво» (а.с.9, час відео: 00:02:40).
На запитання, чи вживала алкоголь з чоловіком, ОСОБА_1 відповіла: «Так, з ним» (а.с.9, час відео: 00:03:23).
Тому доводи захисника про те, що ОСОБА_1 у своїх показаннях поліцейським вказувала, що не вживала алкоголь, суд апеляційної інстанції вважає голослівними.
Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що вона відповіла, що хоче пройти його у лікарні (а.с.9, час відео: 00:05:56).
На повторну вимогу працівників поліції пройти такий огляд ОСОБА_1 також виявила бажання пройти його у медичному закладі (а.с.9, час відео: 00:07:39).
Коли поліцейські залучили двох свідків і у медичному закладі запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вона неодноразово відмовлялася (а.с.9, час відео: 00:14:07, 00:14:43).
Посилання захисника на ту обставину, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є голослівними та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, яке було оглянуто місцевим судом в ході розгляду даної справи.
Так, потерпілий ОСОБА_4 , будучи допитаним в якості потерпілого, показав, що 06.12.2022 близько опівночі, після сварки, його дружина ОСОБА_1 виявила бажання їхати додому автомобілем. Коли він підійшов до автомобіля, то ОСОБА_1 вже перебувала за його кермом. Він намагався не дати їй розпочати рух, однак, вона розпочала рух прямо і він відразу відчув біль у лівій нозі (а.к.п.26).
Отже, показаннями ОСОБА_4 спростовуються твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Таким чином, оскільки водій ОСОБА_1 відмовилася проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції склав щодо неї протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та її відмову від проходження такого огляду.
Такі дії поліцейських повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Таким чином, твердження захисника про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КК України закрите, а слідчим не було встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
На переконання апеляційного суду, зазначені докази у даній справі є належними та допустимими в розумінні положень ст.251 КУпАП. Піддавати їх сумніву у суду апеляційної інстанції немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини даної справи.
Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину.
З огляду на наведене, вважаю, що винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи. 
На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винної, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були. 
Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. 
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Лисюка В.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2023 року щодо  ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду         В.П. Денісов