УХВАЛА

17 листопада 2022 року 
м. Київ

справа №420/4311/21
адміністративне провадження № К/990/25955/22  

Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Данилевич Н.А.,
суддів: Шевцової Н.В.,  Мацедонської В.Е., 

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокатки Чуєвої Катерини Олександрівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №420/4311/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати наказ від 17 лютого 2021 року №304 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції - заступника начальника відділу поліції-начальника слідчого відділу Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , наказ від 25 лютого 2021 року №312 о/с про звільнення за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Подільського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Подільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області;
- стягнути на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу;
- зобов`язати внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 стосовно звільнення з посади.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, скаржнику необхідно було надати до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.
На виконання вимог вказаної ухвали заявник касаційної скарги подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке надійшло до Верховного Суду 08 листопада 2022 року.
Заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, скаржник просить визнати причини пропуску строку поважними і звертає увагу на такі підстави: первинна касаційна скарга подана у межах строку на касаційне оскарження; повторна касаційна скарга подана на наступний день після ознайомлення з текстом ухвали, без суттєвих затримок та зайвих зволікань; при подані касаційної скарги повторно було враховано зауваження щодо підстав касаційного оскарження, викладені в ухвалі Верховного Суду від 28 червня 2022  року; вдруге повторна касаційна скарга подана на 12 (дванадцятий) день після отримання повного тексту ухвали, при подані касаційної скарги було враховано зауваження щодо підстав касаційного оскарження, викладені в ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022  року; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження подане на наступний день після ознайомлення з повним текстом ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
Також представниця позивача - адвокатка Чуєва К.О. зазначає, що з введенням воєнного стану 24 лютого 2022 року вона евакуювалася до Республіки Молдова 02 березня 2022 року, що створювало незручності для підготовки та організації відправлення касаційних скарг. 
З`ясовувавши причини пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд зазначає наступне. 
Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Предметом касаційного оскарження в даній справі є рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року №420/4311/21.
Колегією суддів встановлено, що скаржник неодноразово звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою у справі №420/4311/21, але ухвалами Суду від 28 червня 2022 року, від 26 липня 2022 року та від 29 серпня 2022 року скаргу повернуто заявникові у зв`язку з тим, що у касаційній скарзі не були зазначені підстави касаційного оскарження судових рішень.
Четверта касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 21 вересня 2022 року. 
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Невиконання представником позивача вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
В клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження адвокатка Чуєва К.О. зазначає, що через перебування за кордоном рівень доступу не був достатнім для забезпечення права особи на суд. Отже, з огляду на це заявниця виснує, що неможливість оформити і подати попередні касаційні скарги відповідно до вимог КАС України, було наслідком перебування адвокатки Чуєвої К.О. за межами України, проте в цьому клопотанні відсутні відомості від самого позивача щодо об`єктивних причин неможливості залучити до підготовки і поданні касаційних скарг іншого представника, який би мав можливість належним чином підготувати касаційну скаргу відповідно до вимог КАС України. 
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Суд наголошує, що подання касаційної скарги через 5 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інші підстави для поновлення строку скаржником не зазначені.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд. 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними, зазначені представником ОСОБА_1 - адвокаткою Чуєвої Катерини Олександрівни, причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №420/4311/21.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 - адвокатки Чуєвої Катерини Олександрівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №420/4311/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Н.А. Данилевич Н.В. Шевцова   В.Е. Мацедонська