Справа № 461/3573/22                                Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/946/22                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року,

ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
який проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 06.07.2022, близько 09:23 год. на вул. Кривоноса, 3 б у м. Львові керував автомобілем марки «Fiat Freemont», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком №001536 від 06.07.2022. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді Саноцький Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що огляд в медичному закладі проведено не уповноваженою особою – медичною сестрою. У медичному закладі він вимагав провести дослідження біологічного середовища, та як не погоджувався з результатами огляду, але йому було відмовлено. 
Зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме спеціальні технічні засоби у закладі охорони здоров`я застосовувались під час огляду. Також у матеріалах справи не містять відомостей про технічний пристрій за допомогою якого проводився відеозапис огляду. Сам відеозапис розпочинається з моменту спілкування поліцейських із ОСОБА_1 коли він сидів у автомобілі, відеозйомка велась не безперервно, тому не може бути належним та допустимим доказом.
Оскільки долучений відеозапис є неналежним доказом, під час огляду були відсутні свідки, чим порушено ч.2 ст. 266 КУпАП, тому огляд є недійсним.
Зазначає, що було порушено право на захист, оскільки суд відмовив у задоволенні клопотання захисника про відкладення розгляду справи, та прийняв рішення без участі захисника.
Звертає увагу на те, що відеозапис не містить доказів відсторонення від керування автомобілем, а транспортним засіб не було тимчасово затримано.
У судове засідання 05.09.22 ОСОБА_1 та його захисник Бобер А.М. не з`явилися, подали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням ОСОБА_1 . 
У наступне судове засідання, яке було відкладене на 05.10.2022 ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату судового розгляду, повторно не з`явилися, причини неявки до суду не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подали. 
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був добре обізнаний про перебування у провадженні Львівського апеляційного суду апеляційної скарги, оскільки така подана ним особисто. Слід також звернути увагу і на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про відкладення розгляду справи, як і не повідомив суд про неможливість прибуття до суду. 
Тому враховуючи строки розгляду апеляційної скарги визначені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності із врахуванням доводів апеляційної скарги та тих доказів, які містяться у матеріалах справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 270399 від 06.07.2022 (а.с. 2);
результатом тесту №1314 за допомогою газоаналізатора «Drager» - 0,71‰; 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: виражене тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду позитивний – 0,71 ‰. ОСОБА_1 , з результатами огляду не погодився, що засвідчив своїм підписом (а.с. 4);
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001539 від 06.07.2022 відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5);
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5573707 від 06.07.2022 (а.с. 6)
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с.3).
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно з ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до з п.3, п.4, п.15, п.16, п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та п.8, п.10, п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103: огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.
Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не погодився з результатами тесту технічного пристрою «Drager», а тому був доставлений до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» для проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001539 від 06.07.2022, ОСОБА_1  перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Також відповідно до відеозапису із нагрудних камер працівників поліції результат огляду становить – 0,65 ‰, що озвучувалось на камеру працівником комунального некомерційного підприємства.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не викликає у суду апеляційної інстанції жодних сумнівів у його достовірності, а тому твердження апелянта, що огляд лікарем не проводився, апеляційний суд до уваги не бере. 
Крім того, як вбачається з відеозапису  з нагрудних камер поліцейських саме лікар-нарколог КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» безпосередньо проводив огляд ОСОБА_1 та оформляв медичну документацію за результатами проведеного огляду, а тому в апеляційного суду відсутні підстави вважати, що огляд було проведено неналежною особою.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що у огляд частково проводила медсестра, оскільки вона вимірювала тиск, проводила процедуру застосування спеціального технічного засобу, тобто виконувала ті медичні маніпуляції, які зазвичай проводить медсестра, не свідчить про недійсність висновку.
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.
Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем та такі спростовуються наявною в матеріалах справи постановою серії ЕАР №5573707 від 06.07.2022, з якої вбачається, що 06.07.2022 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Fiat Freemont», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Кривоноса у м. Львові, не виконав вимогу дорожнього знаку «рух праворуч» та здійснив рух ліворуч, чим вчинив порушення п.8.4.г ПДР.
Апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про те, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення №461/3573/22 відефайли з відеозаписом є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки запис не є безперервним. Під час дослідження вказаних відеозаписів апеляційний суд звертає увагу на те, що на них послідовно зображені події, які хронологічно продовжують одна одну та дані події не містять розриву у часі, що свідчить про безперервність проведення відеозйомки, хоча на диск вона записана у виді одинадцяти окремих файлів.
Не відповідають дійсності доводи ОСОБА_1 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення немає жодних відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом на підставі ч. 7 ст. 266 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 «від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві» (а.с. 2).
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                     п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                  І.О. Стельмах