Ухвала
 
21 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 754/7879/20
 
провадження № 61-12370ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва», третя                                           особа - Профспілкова організація «Захист праці» у Державному підприємстві «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва», про визнання незаконним та скасування наказу, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва»                                            (далі - ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва»), третя особа - Профспілкова організація «Захист праці»                         у Державному підприємстві «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» (далі - Профспілкова організація «Захист праці» у ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва»), про визнання незаконним та скасування наказу, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано наказ директора ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» Крайнєва В. М. від 15 квітня 2020 року № 22-К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу забезпечення інженерно-технічних вишукувань за прогули з 23 березня 2020 року по 14 квітня 2020 року без поважних причин на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу забезпечення інженерно-технічних вишукувань ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва».
Стягнуто з ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 16 квітня 2020 року до 05 серпня 2022 року, виходячи               з розміру середньоденного заробітку ОСОБА_1 758,26 грн/день,                               а всього - 437 516,02 грн, без виключення сум податків та зборів.
Стягнуто з ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу забезпечення інженерно- технічних вишукувань ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» звернуто до негайного виконання.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У грудні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» на рішення Деснянського районного суду                  м. Києва від 05 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 07 грудня 2022 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
У касаційній скарзі ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Вишнівський І. А. отримав засобами електронного зв`язку 08 листопада        2022 року, що підтверджується наданими доказами. Вважає, що останнім днем на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду         від 25 жовтня 2022 року є 08 грудня 2022 року, тобто касаційна скарга подана у межах строку на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Посилання у касаційній скарзі на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень не пропущений є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова Київського апеляційного суду прийнята 25 жовтня 2022 року (повний текст судового рішення складено 31 жовтня 2022 року), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення є 30 листопада 2022 року.
 
Проте у касаційній скарзі ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» не просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення. Разом з тим, зазначені доводи не змінюють встановлений ЦПК України строк касаційного оскарження, а можуть бути підставою для поновлення цього строку за умови подання відповідної заяви з наведенням відповідних мотивів.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.
 
Отже, ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4           частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Крім того, касаційна скарга ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» судового збору за подання касаційної скарги  у розмірі 8 850,32 грн.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. 
 
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                             (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року,                 в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною                     особою - підприємцем ставка судового збору становить1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом)   за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Судові рішення, які оскаржує заявник свідчать про існування двох вимог немайнового характеру (щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі) та вимоги майнового характеру               (щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди).
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
 
Оскільки ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» є відповідачем у справі, тому вищевказана пільга на нього не поширюється та заявнику слід сплатити судовий збір.
 
Отже, за вимоги немайнового характеру судовий збір мав бути сплачений              у розмірі 1 681,60 грн (2 102 грн * 0,4) * 2 = 1 681,60 грн).
 
Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1                           частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
 
За майнову вимогу до сплати підлягала сума у розмірі 4 425,16 грн  (437 516,02 грн + 5 000,00 грн) * 1% = 4 425,16 грн)
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового 
збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при 
поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 12 213,52 грн (1 681,60 грн + 4 425,16 грн) * 200% = 12 213,52 грн).
 
Оскільки ДП «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» сплатило судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 8 850,32 грн, то заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 363,20 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду                  у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до                                 ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України                       «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтею 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Державного підприємства «Український інститут інженерно технічних розвідувань для будівництва» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець