ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року                                                                         Справа № 924/286/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. ,  суддя Коломис В.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 02.08.22р. суддею Гладюком Ю. В. о 11:01 у м.Хмельницькому, повний текст складено       08.08.22р. у справі № 924/286/22
за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова
в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Львівської обласної ради
до Товариства з обмежено відповідальністю "А3ТЕХ-Україна"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
- Західний офіс Державної аудиторської служби України
- Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна лікарня"
- Департамент охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації
про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 10 400 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

 Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.08.22 у справі №924/286/22 у позові відмовлено. Рішення мотивоване відсутністю підстав для застосування ст. 1212 ЦК України. 
Не погодившись із винесеним рішенням, скаржник звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від  02.08.2022 у справі № 924/286/22 та прийняти нове про задоволення позову. Судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покласти на відповідача, стягнувши їх наступним чином: сплачену суму судового збору за подання позовної заяви, стягнути на користь Львівської обласної прокуратури; сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги, стягнути на користь Хмельницької обласної прокуратури.
Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене на підставі неповного з`ясування судом обставин, що мають суттєве значення для справи та у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. 
Апелянт посилається на те, що Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і з поширенню коронавірусної хвороби (СОVID19)» (далі - Закон № 530-ІХ) впроваджено швидке проведення закупівель товарів, робіт і послуг, необхідних протидії поширенню інфекції. Відповідно до Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі», п. 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що на період дії встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, дія Закону не поширюється на випадки, якщо предметом закупівлі є товари необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби, перелік яких визначено постановою Кабінетом Міністрів України № 224 від 20.03.2020. 
Вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що відповідно до інформації електронної системи публічних закупівель «Прозорро» (https://prozorro.gov.ua) і умов договору, замовником застосовано спеціальний вид закупівлі (товари, необхідні для протидії поширенню інфекції (СОVID19-19)) та укладено договір, згідно вимог Закону від 17.03.2020 1Ч530-ІХ та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224, а медичний виріб (Обладнання стерилізаційне, дезінфекційне та санітарно-гігієнічне - Рамка РД-8), який є предметом договору про закупівлю, відповідно до вимог законодавства, чинного на момент укладення цього договору та здійснення оплати за ним, віднесений до товарів, звільнених від оподаткування податком на додану вартість.
Апелянт вважає, що за своєю правовою природою відносини щодо повернення постачальниками на користь покупців безпідставно сплаченого в ціні товару сум ПДВ є кондикційними зобов`язаннями, а тому належним способом захисту порушених майнових інтересів держави в цих справах є стягнення відповідних сум саме на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. 
У відзиві на апеляційну скаргу третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Західний офіс Держаудитслужби підтримує апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури та не погоджується з рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.08.22р. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Зазначає, що апелянтом не вірно трактується договір щодо визначення та узгодження сторонами предмету поставки і товар, що був предметом договору, а саме Рамка РД-8 (код УКТЗЕД 84244811000) не підпадає під дію постанови КМУ№ 224 від 20.03.2020.  
Відповідач вважає, що уклавши договір поставки товару - Рамка РД-8 (код УКТЗЕД 8424811000) та виконавши його умови в межах чинного законодавства, включена до ціни товару сума ПДВ не може вважатися майном набутим, чи збереженим без достатніх правових підстав, а тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.22р. залишити без змін. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.22 у справі №924/286/22   за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
10.08.20 між ТОВ «А3ТЕХ-Україна» (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (покупець) укладено договір поставки № 06/08-2020/АЛ, за яким постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату. Предметом даного договору є товар - 33191000-5 Обладнання стерилізаційне, дезінфекційне та санітарно-гігієнічне/Рамка РД-8 (код УКТЗЕД 8424811000), найменування, асортимент, кількість та ціна якого визначається сторонами в додатках (специфікаціях) та/або в супровідних бухгалтерських документах, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2.).
Ціна одиниці товару визначається в додатку та/або у супровідних бухгалтерських документах, що є невід`ємною частиною даного договору, та містить у собі всі витрати, пов`язані з пакуванням та маркуванням товару (п. 4.1.). Сторони домовились, що загальну суму цього договору становить сума вартості замовленого покупцем і поставленого постачальником товару за цим договором, згідно укладених сторонами додатків та/або у супровідних бухгалтерських документах на товар в період дії цього договору (п. 4.2.).
Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.
Згідно специфікації № 1 від 10.08.20 до договору поставки № 06/08-2020/АЛ від 06.08.20 (підписана обома сторонами та скріплена печатками) товар за договором - рамка РД-8 (код УКТЗЕД 8424811000) у кількості 4 шт., за ціною 13      000 грн вартістю 52      000 грн без ПДВ. Згідно п. 2 специфікації загальна вартість товару з урахуванням ПДВ 62      400 грн, в тому числі ПДВ 10      400 грн.
Складено також звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель UA -2020-08-13-004680-а, де зазначено: дата договору - 10.08.20, номер - 06/08/2020/АЛ, замовник - КНП ЛОР „ЛОКЛ", постачальник - ТОВ „ А3ТЕХ -Україна", товар - Рамка РД-8.
Відповідач виставив на користь КНП ЛОР „ЛОКЛ" рахунок від 10.08.20 за рамки РД-8 на суму 62   400 грн в тому числі ПДВ 10   400 грн.
Згідно видаткової накладної від 10.08.20 № 200 постачальник ТОВ „ А3ТЕХ -Україна" поставив, а покупець КНП Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня" прийняв рамка РД-8 кількістю 4 шт., за ціною 13   000 грн, вартістю 62   400 грн, ПДВ 10      400 грн. Накладна підписана обома сторонами і скріплена печаткою відповідача.
Платіжним дорученням від 12.08.20 № 1177 КНП ЛОР „ЛОКЛ" оплатило на користь відповідача 62      400 грн за рамки РД-8 мед. призначення під COVID-19, рах 245 накл. 200 угода 06.08.20/АЛ від 10.08.20 ПДВ 10      400 грн.
Листом від 20.10.20 № 2753/с, адресованим ТОВ „ А3ТЕХ -Україна" КНП Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня" просить повернути зайво перераховані кошти ПДВ, відповідно до постанови КМУ № 224 від 20.03.20 у сумі 10      400 грн. згідно накладної №       200 від 10.08.20.
Листом від 26.10.20 № 141, адресованим КНП Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня", відповідач повідомляє, що товар, який поставлено згідно накладної №   200 від 10.08.20, а саме рамка РД-8 не підлягає під дію постанови КМУ від 20.03.20 № 224, тому відповідач не має підстав для повернення суми ПДВ.
05.11.20 під номером 04-21/15 Західним офісом Держаудитслужби складено акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня" за період з 01.01.20 по 30.09.20, де відмічено, що обладнання для проведення дезінфекції хімічним, механічним, фізичним, біологічним та комбінованим методами за кодами УКТЗЕД 8419, 8424, 8479, 8516, 8539490000, 9018 передбачено Постановою № 224 і відповідно є необхідним для здійснення заходів, спрямованих на запобігання, виникнення і поширення, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби, яке звільняється від сплати ввізного мита та операції з ввезення якого на митну територію України звільняються від оподаткування ПДВ. Однак, у видатковій накладній № 200 від 10.08.20 ТОВ "А3ТЕХ-Україна" вказано вартість товару з врахуванням суми ПДВ. Враховуючи вказане КНП ЛОР "ЛОКЛ" зайво сплатило ПДВ у сумі 10  400 грн.
06.12.21 за № 131304-17/8533-2021 Західний офіс Держаудислужби направив прокуратурі лист, де серед іншого, повідомлено про встановлення того, що у порушення вимог постанови КМУ від 20.03.20 № 224, якою визначено Перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби, які звільняються від сплати ввізного мита та операцій з ПДВ, КНП ЛОР „ЛОКЛ" проведено оплату ТОВ "А3ТЕХ-Україна" товару, визначеного переліком по завищеній вартості на суму ПДВ - 10, 4 тис. грн.
Листом від 07.12.21 № 14.50/105-8672 ВИХ- 21 Галицька окружна прокуратура м. Львова просить КНП Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня" надати інформацію відносно того, чи повернуто ТОВ "А3ТЕХ-Україна" станом на день надання відповіді суму коштів в розмірі 10      400 грн., які заходи вживалися.
Листом від 11.01.22 № 123/с Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня" повідомляє прокуратуру, що переплата ПДВ у сумі 10, 4 тис. грн. за поставлений ТОВ"А3ТЕХ-Україна" товар не відшкодовано на сьогоднішній день, оскільки згадане товариство у письмовій формі відмовилося повертати його, що відображено у акті ревізії Західного офісу Держаудитслужби.
Листом від 27.01.22 № 14.50/105-745 вих-22, адресованим Західному офісу Держаудитслужби прокурор просить інформувати про вжиті заходи держаудитслужбою за результатами проведеної ревізії та вжиті заходи до повернення зайво сплачених бюджетних коштів - суми ПДВ в розмірі 10      400 грн. в тому числі в судовому порядку, а у разі невжиття відповідних заходів для захисту інтересів держави, у розумні строки - повідомити про їх причини та чи будуть такі заходи вжиті в майбутньому.
Крім того, листом від 27.01.22 № 14.50/105-736 вих-22, прокурор просить Львівську обласну раду інформувати про вжиті заходи до            повернення зайво сплачених бюджетних коштів (суми ПДВ в рострі 10      400 грн.), в тому числі в судовому порядку, а у разі невжиття відповідних заходів - повідомити про їх причини та чи будуть такі заходи вживатися у майбутньому.
Лист від 27.01.22 № 14.50/105-735 вих- 22 з таким же проханням направлено прокурором і на адресу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради.
У листі від 02.02.22 № 131304-17/849-2022, адресованому прокурору, Західний офіс Держаудитслужби повідомляє, що генеральному директору надіслано листа з вимогою вжити заходи щодо повного усунення порушень, в тому числі щодо проведення претензійної та позовної роботи та забезпечення відшкодування ТОВ "А3ТЕХ-Україна" збитків. Про наслідки ревізії проінформовано Департамент охорони здоров`я      Львівської ОДА, а також Личаківський ВП ГУ ПН України у Львівській області.
Листом від 04.02.22 № 14.50/105-1083 ВИХ-22, адресованим ГУ ДПС у Хмельницькій області прокурор просить повідомити, чи ТОВ „А3ТЕХ-Україна" сплачену суму ПДВ перерахувало у бюджет та чи в податковій накладній ціну постачання одиниці товару/послуги зазначено з урахуванням ПДВ або без врахування та чи відобразило у податкових деклараціях з ПДВ податкове зобов`язання на загальну суму 10 400 грн, яка підлягала сплаті за операцією згідно видаткової накладної № 200 від 10.08.20 на суму 62  400 грн.
04.02.22 за № 266/с КНП Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня" направила відповідачу претензію з вимогою добровільно повернути кошти зайво перераховані КНП ЛОР „ЛОКЛ" за ПДВ в сумі 10  400 грн.
Листом від 10.02.22 №1373/5/22-01-18-03-12, адресованим прокурору, ГУ ДПС у Хмельницькій області повідомляє, що відповідач по податковій накладній від 12.08.20 № 11 ПДВ в сумі 10 400 грн включено до складу податкових зобов`язань податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року. Задекларовану платником суму ПДВ 10   400 грн по декларації з ПДВ за серпень 2020 року сплачено до бюджету.
Листом від 14.02.22 № 182, адресованим прокурору Управління майном спільної власності повідомляє, що не може виступати органом місцевого самоврядування чи суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені представницькі повноваження щодо захисту інтересів КНП ЛОР „ЛОКЛ".
15.02.22 відповідач направив КНП ЛОР „ЛОКЛ" лист  № 06 де вказав, що обладнання, а саме Рамка РД-8 „Пристрій для розпилення рідин чи порошків" не є лікарським засобом, медичним виробом чи медичним обладнанням та не підлягає під дію постанови КМУ від 20.03.20 №  224. Отже, немає підстав для повернення ПДВ.
Листом від 28.02.22 №14.50/105-1616 вих-22, адресованим Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації, прокурор просить інформувати прокурора про вжиті заходи відносно повернення сплачених 10 400 грн, а в разі невжиття відповідних заходів - повідомити про причини та чи будуть такі заходи вживатись у подальшому.
В листі від 22.02.22 № 14.50/105-1672 вих-22, адресованому КНП ЛОР „ЛОКЛ", прокурор просить інформувати прокурора про вжиті заходи відносно повернення сплачених 10   400 грн, а в разі невжиття відповідних заходів - повідомити про причини та чи будуть такі заходи вживатись у подальшому.
Листом від 28.02.22 №  462/  с, адресованим прокурору, КНП ЛОР „ЛОКЛ" повідомляє, що відповідач станом на сьогоднішній день коштів у сумі       10   400 грн не повернув.
В листі від 24.03.22 № 14.50/105-1870 вих-22, адресованому Львівській обласній раді прокурор просить надати інформацію про те, які заходи вжиті до повернення зайво сплачених коштів - 10 400 грн ПДВ, а в разі невжиття таких заходів, повідомити про причини та чи будуть такі заходи вживатись у майбутньому.
У листі від 25.03.22 № 14.50/105-1904 вих-22 прокурор повідомляє Львівську обласну раду відносно подання прокуратурою позову до суду в інтересах держави в особі Львівської облради до відповідача про стягнення 10   400 грн.
Докази направлення вказаного повідомлення: фіскальний чек від 28.03.22, опис кореспонденції з штампом пошти та відміткою адресата - Львівська облрада, кореспондента - прокуратура, поштова накладна № 7900516642820 від 28.03.22, відправником якої є прокуратура, одержувачем - Львівська облрада.
У листі від 25.03.22 № 14.50/105-1905 вих-22, прокурор просить КНП ЛОР „ЛОКЛ"      повідомити чи повернуто ТОВ „Азтех-Україна" станом на день надання відповіді суму коштів у розмірі 10   400 грн.
У листі від 29.03.22 № 22-472/0/2-22, адресованому прокурору, Департамент охорони здоров`я повідомляє, що в нього відсутні повноваження щодо вжиття заходів, у тому числі в судовому порядку, стосовно повернення зайво сплачених бюджетних грошей (10   400 грн ПДВ).
Листом від 31.03.22 № 299, адресованим прокуратурі, Управління майном спільної власності повідомляє, що Управління та Львівська обласна рада як окремі юридичні особи не можуть виступати суб`єктами владних повноважень, до компетенції яких віднесені представницькі повноваження щодо захисту інтересів КНП ЛОР „ЛОКЛ".
07.04.22 за номером 14.50/105-2131 вих-22 прокурор направив департаменту охорони здоров`я Львівської ОДА лист, де просить повідомити про вжиті заходи до повернення зайво сплачених коштів - 10 400 грн ПДВ, а також про причини невжиття таких заходів та чи будуть такі заходи вживатись у подальшому.
08.04.22 за номером 745/с, КНП Львівської обласної ради „Львівська обласна клінічна лікарня" направила прокурору лист, де повідомлено, що відповідач станом на   28.04.22 коштів в сумі 10   400 грн не повернув.
13.04.22 за № 14.50/105-2237 вих-22 прокурор направив Західному офісу Держаудитслужби лист, де просить зазначити чи Рамка РД-8 УКТЗЕД 8424811000 є лікарським, медичним виробом, медичним обладнанням, яке підлягає під дію      постанови КМУ № 224 від 20.03.22.
15.04.22 за номером 22-595/0/2-22 департамент охорони здоров`я Львівської ОДА направив прокурору лист, де зазначено, що у Департамента відсутні повноваження щодо вжиття заходів, в тому числі в судому порядку, стосовно повернення зайво сплачених 10   400 грн ПДВ.
У листі від 22.04.22 № 131304-17/1871-2022 Західний офіс держаудитслужби повідомив прокурора, що Рамка РД-8 УКТЗЕД не є лікарським, медичним виробом чи медичним обладнанням, а є обладнанням для проведення дезінфекції механічним методом і підпадає під дію постанови КМУ від 20.03.20 № 244.
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). 
Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Подаючи апеляційну скаргу, прокурор вказав наявність в спірних правовідносинах обставин, що є підставою для застосування ст. 1212 ЦК України. Тобто, зазначає, що оплативши включену (всупереч законодавству) в ціну товару суму ПДВ, замовник, тим самим, здійснив безпідставне перерахування заявлених у позові коштів відповідачу. Відповідач, відповідно, безпідставно збагатився на таку суму.
Відповідно з ст. 1212 ЦКУ особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Аналізуючи практику Верховного Суду, суд зазначає, що системний аналіз положень статей  11, 177,  202, 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова частини першої  статті 1212 ЦК України  звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна,    статю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.
Для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів необхідним є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).
Як встановлено судом першої інстанції, поставка товару, в ціну якого включено спірну суму ПДВ, здійснена на підставі договору поставки від 10.08.20 № 06/08-2020/АЛ, укладеного між  ТОВ „Азтех-Україна" (постачальник/відповідач) та КНП ЛОР „Львівська обласна клінічна лікарня" (покупець). Так, згідно специфікації № 1 до вищевказаного договору сторони погодили вид товару - Рамка РД-8 (код УКТЗЕД 8424811000) у кількості 4 шт. Та його ціну разом з ПДВ. Згідно платіжного доручення від 12.08.20 номер 1177 платник КНП ЛОР „ЛОКП" перерахував на користь отримувача ТОВ „Азтех-Україна" 62  400 грн. за рамки РД-8 (мед. призн.)  за договором від 10.08.20 номер 06/08-2020-АЛ. При цьому, поставка Рамки РД-8 (код УКТЗЕД 8424811000) в кількості 4 шт.  підтверджується видатковою накладною від 10.08.20 № 200, де постачальник - ТОВ „Азтех-Україна", покупець - КНП ЛОР „ЛОКЛ", підстава - договір від 10.08.20 номер 06/08-2020/АЛ. Вказані матеріали містять всі необхідні реквізити, які необхідні первинному бухгалтерському документу, що є підтвердженням здійснення господарської операції - купівлі-продажу.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що спірні відносини купівлі-продажу товару, в ціну якого включено спірний ПДВ, виникли на підставі договору, та, відповідно мають договірний характер.
Прокурор, у своїх поясненнях та апеляційній скарзі відмітив, що хоч ПДВ і включений до складу ціни поставленого відповідачем товару, він, однак не є умовою договору про ціну, оскільки цей податок не може визначатися (погоджуватися, змінюватися) сторонами даного договору. Розмір і порядок оплати ПДВ визначається законодавством. Таким чином, сплата відповідачу ПДВ в спірних відносинах відбулася поза межами договірних зобов`язань, а відтак, ці відносини в частині сплати ПДВ не є договірними. Постачальник отримав суму податку понад вартість товару, який було визначено сторонами. 
Разом з тим, виходячи з умов договору від 10.08.20, де вартість товару включає ПДВ та згідно специфікації до договору, де зазначено, що загальна вартість товару з урахуванням ПДВ 62 400 грн, у тому числі ПДВ 10 400 грн, сторони, тим самим, включили ПДВ в коло договірних питань, в силу чого спірні відносини, в частині сплати ПДВ прийняли характер договірних. При цьому, в даному випадку сторони не визначали на власний розсуд розмір та порядок оплати ПДВ, які визначені законодавством, а лише узгодили договірне положення про його оплату (з вже визначеними законом вимогами відносно нього).
За ст. 6 ЦКУ сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно ст. 627 ЦКУ відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Чинне законодавство не передбачає заборони сторонам визначати у договорі положення щодо сплати ПДВ. Разом з тим, в разі погодження певних умов договору, які суперечать умовам закону, такий договір має бути визнаний недійсним. І лише в цьому разі спірні правовідносини вийдуть за рамки договірних та можуть бути визначені як кондикційні (за наявності підстав). До визнання договору недійсним, положення останнього є обов`язковими до виконання сторонами, в тому числі замовником відносно суми оплати. При цьому, те, яким чином формувалась ціна, немає значення. Питання повернення надміру сплачених коштів (у тому числі правомірність нарахування ПДВ), у зазначеному випадку, може бути вирішеним за наслідками визнання договору недійсним у рамках іншої справи за позовом з відповідним обґрунтуванням.
Тому, апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інтанції, що якщо відсутні докази оскарження, або визнання недійсним договору від 10.08.20 № 06/08-2020/АЛ, то  останній, на момент спірних відносин був чинним та підлягав виконанню, у тому числі відносно оплати спірної суми. Відповідно, доводи про безпідставність сплати замовником і отримання продавцем ПДВ не підтверджені і не обгрунтовані. Тому, спірні відносини не підпадають під регулювання ст. 1212 ЦКУ. За наявності ж спору стосовно обґрунтувань оплати ПДВ, такі відносини можуть підпадати під регулювання інших положень ЦКУ, або/та норм податкового законодавства.
Також, як вже було встановлено, листом № 14.50/105-1083 від 04.02.22 Головне управління ППС у Хмельницькій обл. повідомляє, що відповідачем по податковій накладній   від  12.08.20 № 11 згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, Наказу Мінфіну № 21   від   28  січня 2016 року ПДВ в сумі 10  400 грн. включено до складу податкових зобов`язань податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року (подано до контролюючого органу 18.09.20 під  номером 9237278734), що підтверджується додатком 5 до податкової декларації з ПДВ „Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розмірі контрагентів (Д5". Задекларовану платником суму ПДВ 10  400 грн. по декларації з ПДВ за серпень 2020 року сплачено до бюджету. Цим спростовуються доводи прокурора про необґрунтоване збагачення відповідача за рахунок спірного ПДВ, що додатково свідчить про відсутність в спірних відносинах однієї з ознак, наявність якої необхідна для віднесення їх (відносин) до кондикційних.
Відповідно, навіть за умови, що сплата ПДВ відбулась в позадоговірний спосіб, спірні відносини не набудуть зобов`язань в силу ст. 1212 ЦКУ, оскільки, як вказано раніше, відсутня одна з ознак такого зобов`язання - збагачення.
Отже, суд  не досліджує, до якої категорії відноситься товар, в ціну якого включено ПДВ, враховуючи відсутність в спірних відносинах ознак кондиційності.
Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.22 у справі №924/286/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Хмельницької області у даній справі відсутні.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.
  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                              
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.08.22р.  у справі № 924/286/22 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.22р. у справі №924/286/22 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
4. Справу №924/286/22 повернути до Господарського суду Хмельницької  області.

Повний текст постанови складений "14" листопада 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.