ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15946/19                                                                Головуючий у І інстанції - Федорчук А.Б.,
                                                                                       Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  21 листопада 2022 року                                                                                    м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                            Епель О.В., Карпушової О.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з ліквідації Інституту кримінально-виконавчої служби, третя особа: Комісія з ліквідації Державної пенітенціарноїслужби України, про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просилазобов`язати відповідача зарахувати їй до календарної вислуги років час навчання у Національній юридичній академії України в період з 2006 до 2011 років із розрахунку рік навчання за шість місяців служби та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що підтверджується витягом з наказу Інституту кримінально-виконавчої служби від 14.06.2019 № 53/ОС-19 «Про звільнення особового складу», в порядку, що встановлений наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки після навчального закладу ОСОБА_1 було присвоєно спеціальне звання - лейтенант внутрішньої служби та направлено для подальшого проходження служби до органів та установ Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідач зобов`язаний зарахувати їй до календарної вислуги років час навчання із розрахунку рік навчання за шість місяців служби та, відповідно, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, щопісля навчання і до призначення на посаду в органах Державної пенітенціарної служби України ОСОБА_1 офіцерське (спеціальне) звання не присвоювалось, отже відсутні правові підстави для зарахування часу навчання з 2006 до 2011 року до календарної вислуги років.
Не погоджуючись з даним судовим рішенням,позивач подалаапеляційну скаргу,в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позову повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позові.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, щоз 2006 по 2010 рік ОСОБА_1 навчалась у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого та отримала 26.06.2010 диплом бакалавра (кваліфікація юрист) і продовжила навчання за освітньо-професійною програмою магістр, отримавши 09.06.2011 диплом магістра (кваліфікація юрист).
Відповідно до даних послужного списку ОСОБА_1 , остання проходила службу в органах Державної пенітенціарної служби України, зокрема, 16.06.2011 вона призначена на посаду оперуповноваженої оперативного відділу Київського слідчого ізолятора в м. Києві та Київській області (наказ № 37 о/с від 23.05.2011), а спеціальне звання - лейтенант внутрішньої служби присвоєно наказом ДДУПВП № 53 о/с від 21.06.2011. Наказом УДПтСУ від 20.03.2015 № 280 о/с-пр позивач була відряджена до Інституту кримінально-виконавчої служби для подальшого проходження служби.
Наказом відповідача від 14.06.2019 № 53 О/С-19 була звільнена з посади викладача кафедри пенітенціарної діяльності, у зв`язку з ліквідацією Інституту кримінально-виконавчої служби 24.06.2019.
Зазначеним наказом установлено, що на день звільнення вислуга років у календарному обчисленні становить 08 років 00 місяців 08 днів, у пільговому обчисленні - 10 років 08 місяців 10 днів.
15.07.2019 ОСОБА_1 звернулась до начальника Інституту кримінально-виконавчої служби, з проханням нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням за скороченням штатів відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» та постанови Кабінет Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей». При цьому зауважила, що спеціальне звання їй присвоєно по закінченню навчального закладу.
Згідно з архівною довідкою Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого від 20.08.2019 № 127-01-1331/303, виданої за запитом Інституту кримінально-виконавчої служби (у тому числі щодо підтвердження інформації про присвоєння Позивачу військового звання після закінчення навчання), підтверджено період навчання Позивача в академії з 2006 по 2011 рік та отримання повної вищої освіти (диплому магістра). Інформація про присвоєння Позивачу військового звання після закінчення навчання вказаною довідкою не підтверджена.
З огляду на викладене, Інститут кримінально-виконавчої служби листом від 23.08.2019 № 6/5-29о-кп повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для додаткового зарахування до вислуги років часу навчання в академії, оскільки первинне (спеціальне) звання їй присвоєно після призначення на посаду в органах Державної пенітенціарної служби України, що вбачається з матеріалів особової справи.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Так, спірні правовідносини регулюються Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393),     Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 28.03.2018 № 925/5 (далі - Порядок № 925/5), у відповідних редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Пункт 2 Порядку № 925/5визначає механізм виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
Відповідно до п.п. 4, 6, 9, 10 розділу І Порядку № 925/5 грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які: займають штатні посади в Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України; навчаються у навчальних закладах Державної кримінально-виконавчої служби України; перебувають у розпорядженні керівників Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості, інтенсивності та умов проходження служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання особи рядового чи начальницького складу.
Підставою для виплати грошового забезпечення особі рядового чи начальницького складу є наказ: органу або установи про призначення на штатну посаду, яка відноситься до його номенклатури, про присвоєння спеціального звання, встановлення конкретного розміру посадового окладу (тарифного розряду за посадою), підвищень до посадових окладів, надбавок та доплат, премії, одноразових додаткових видів грошового забезпечення; навчального закладу про зарахування на навчання; про зарахування у розпорядження; про усунення від виконання службових обов`язків за посадою, відсторонення від виконання службових повноважень.
Посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, підвищення посадового окладу, надбавки та доплати, інші виплати особам рядового і начальницького складу виплачуються (припиняються): із дня підписання наказу про призначення на штатну посаду, зарахування на навчання до навчального закладу, присвоєння спеціального звання або з дня, зазначеного в наказі; до дня підписання наказу про звільнення з посади чи служби, відрахування, закінчення навчання або про скасування встановлених надбавок та доплат, інших виплат або до дня, зазначеного в наказі.
Відповідно доп.п. 1, 5, 8 розділу ІІІ Порядку № 925/5 особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я (через хворобу), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з п.п. 1, 2 Постанови № 393.
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги зазначається в наказі про звільнення особи рядового або начальницького складу, якій передбачена виплата цієї допомоги.
При цьому, п.п. 1, 2 Порядку № 393 визначає, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у п. «ж» ст. 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, окрім іншого час роботи в Державній кримінально-виконавчій службі.
До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у п. «ж» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», під час призначення пенсії згідно з п. «а» ст. 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що час навчання в навчальних закладах, може бути зарахований до вказаної вислуги років лише, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.
Наведена позиція викладена у постанові Верховного суду від 22.11.2019 у справі № 520/2068/19.
Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 з 2006 по 2011 рік навчалась у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого, отримавши 09.06.2011 диплом магістра (кваліфікація юрист).
У свою чергу, 16.06.2011 вона була призначена на посаду оперуповноваженої оперативного відділу Київського слідчого ізолятора в м. Києві та Київській області (наказ № 37 о/с від 23.05.2011), а наказом ДДУПВП № 53 о/с від 21.06.2011 їй присвоєно спеціальне звання - лейтенант внутрішньої служби.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки після навчання і до призначення на посаду в органах Державної пенітенціарної служби України ОСОБА_1 офіцерське (спеціальне) звання не присвоювалось, то відсутні правові підстави для зарахування часу навчання з 2006 до 2011 року до календарної вислуги років.
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржуване рішення суд першої інстанції постановив з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  викладені у скарзі міркування та твердження не спростовують правильності висновків суду.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року
-залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    О.В. Карпушова