Номер провадження: 22-ц/813/6726/22 
Справа № 522/18014/21
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Домусчі Л.В. 08 лютого 2022 року у м. Одеса, -
встановила:

У вересні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору. 
07 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити АТ «Універсал Банк» вчиняти дії, спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по картковому рахунку позивача, та здійснювати будь-які засоби для зв`язку із ОСОБА_1 у позасудовому порядку до моменту прийняття остаточного рішення у справі.
В обґрунтування заяви зазначено, що у провадженні суду перебуває справа за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору. Проте, після відкриття провадження та на теперішній час відповідач нараховує відсотки за користування кредитними коштами, погрожує смс-повідомленнями та надсилає листи поштою з вимогою повернути кошти. В первісному позові позивач просить стягнути 15 226,76 грн., проте у листах вимагає погашення заборгованості вже у розмірі 19 229,00 грн.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справи було відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що навіть після постановлення ухвали про відмову ОСОБА_1 у забезпеченні позову, АТ «Універсал Банк» продовжує надсилати апелянту погрози у смс-повідомленнях, а також значно підвищує розмір необхідної сплати за кредитом.
Сторони про розгляд справи на 13.09.2022 року були сповіщені належним чином.
13 вересня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Саме лише звернення до суду із позовом не є безумовною підставою вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим його виконання.
З матеріалів справи вбачається, що предметом первісного позову є стягнення з відповідача заборгованості за договором, а по зустрічному позову - про визнання недійсними умов надання кредитного договору,
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахування певної суми заборгованості є правом позивача, яка потребує доказуванню в судовому порядку у випадку оспорювання.
Крім того, вказані заявником заходи забезпечення позову у вигляді заборони АТ «Універсал Банк» вчиняти дії, спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по картковому рахунку позивача, та здійснювати будь-які засоби для зв`язку із ОСОБА_1 у позасудовому порядку до моменту прийняття остаточного рішення у справі не можуть бути задоволені, оскільки вказане не відноситься до предмету спору у даній справі.
Колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не мають правового значення для вирішення справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що навіть після постановлення ухвали про відмову ОСОБА_1 у забезпеченні позову, АТ «Універсал Банк» продовжує надсилати апелянту погрози у смс-повідомленнях, а також значно підвищує розмір необхідної сплати за кредитом.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13,81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з позовної заяви АТ «Універсал Банк», позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом на 05.05.2021 р. в сумі 15 226, 76 грн. та судові витрати у розмірі 2 270 грн.
Таким чином, судом першої інстанції розглядаються саме ці заявлені Банком вимоги, а питання щодо стягнення інших платежів, а також надсилання позивачем смс-повідомлень ОСОБА_1 не відноситься до предмета доказування у даній справі, та не має правового значення для її вирішення.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування  немає.  
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, - 

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 23 вересня 2022 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.М. Таварткіладзе