ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/11600/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 грудня 2022 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                               Ганечко О.М.,
суддів                                                                                                        Сорочка Є.О.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,
       за участі секретаря судового засідання                                        Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального     підприємства "Київблагоустрій" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та скасування рішення, -
                                                      
                                                   В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про:
-          визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 182597 від 06.06.2018 року;
-          визнання протиправним та скасування рішення від 11 червня 2018 року комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересування дрібнороздрібної торгівельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо надання доручення Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити демонтаж об`єкту нерухомого майна гараж (літ. «Г»), що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 (код ід. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (код ід. НОМЕР_2 ), за адресою:               АДРЕСА_1 , гараж Г.;
-          визнання протиправним та скасування доручення від 11.06.18р. № 064-4246 Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), видане Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині вжиття заходів шляхом демонтажу об`єкту нерухомого майна гараж (літ. «Г»), що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 (код ід. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (код ід. НОМЕР_2 ), за адресою: АДРЕСА_1 , гараж Г.;
-          визнання протиправними дій Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо демонтажу об`єкту нерухомого майна гараж (літ. «Г»), що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 (код ід. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (код ід. НОМЕР_2 ), за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірним дорученням та приписом прийнято рішення про вжиття заходів з демонтажу тимчасових споруд торгівельного, побутового призначення, хоча об`єкт який демонтовано не відноситься до тимчасових споруд або елементів благоустрою, а є об`єктом нерухомого майна.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2022 р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано припис Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 182597 від 06.06.2018 року.
Визнано протиправним та скасовано рішення від 11 червня 2018 року комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересування дрібнороздрібної торгівельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині надання доручення Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити демонтаж об`єкту нерухомого майна гараж, що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 за адресою:             АДРЕСА_1 .
Визнано протиправним та скасовано доручення від 11.06.18р. № 064-4246 Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), видане Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині вжиття заходів шляхом демонтажу об`єкту нерухомого майна гараж що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовним вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальне підприємство "Київблагоустрій" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 02.11.2022.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022 призначено справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 23.11.2022.
23.11.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2022.
У судовому засіданні 07.12.2022 представники апелянтів підтримали власні апеляційні скарги, а також іншої сторони.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг відповідачів, надавши пояснення. 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
07.12.2022 судом оголошено вступну і резолютивні частини постанови.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг відповідачів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, провідним інспектором комунального підприємства "Київблагоустрій" Яроцьким Є.Г., 06 червня 2018 року було винесено припис № 182597 про усунення порушення, на підставі Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051. Запропоновано позивачу усунути порушення шляхом надання дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди (гараж) власними силами в 3-денний термін та відновити благоустрій. В разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства.
У подальшому,  рішенням Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 червня 2018 року комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересування дрібнороздрібної торгівельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано доручення Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити демонтаж об`єкту нерухомого майна гараж.
Крім того, Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято  доручення від 11.06.18р. № 064-4246, яке видане Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині вжиття заходів шляхом демонтажу об`єкту нерухомого майна гараж (літ. «Г»), що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , гараж Г.
Позивач не погодився із зазначеними рішеннями та діями відповідачів та звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          виявивши на гаражі оскаржуваний припис, позивач виконуючи його вимоги повідомив КП «Київблагоустрій» про те, що гараж відповідно до якого виписано припис є об`єктом нерухомого майна та належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу та третій особі. Як доказ до листа надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127837858 від 15.06.2018 року відповідно до якого, об`єкт нерухомого майна р/н      № 1575550580000 гараж (літ. Г) загальною площею 31,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , гараж Г належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування гаражу, серія та номер: 287, виданий 15.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.;
-          гараж, розташований по АДРЕСА_1 , гараж Г споруджено в 1991 році, має бетонний фундамент, бетонні стіни та бетонний підвал, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією технічного паспорту від 20 червня 2018 року (а.с. 19-24);
-          виготовлення технічного паспорту на зазначений гараж після складання спірного припису не спростовує факту того, що він не являється тимчасовою спорудою. Відповідачем-2 не доведено, що об`єкт щодо якого винесено припис є тимчасовою спорудою, а тому, він не мав повноважень щодо видання припису. В той же час, у разі виявлення незаконно збудованого об`єкта, який є капітальною спорудою, демонтаж, здійснюється на підставі статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності та статті 376 ЦК України виключно на підставі рішення суду, а тому, відповідач-2 мав повноваження проінформувати уповноважений орган для відповідного реагування, однак цього не зробив;
-          суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуваний припис є протиправним та підлягає скасуванню, то скасуванню підлягають усі наступні рішення, що винесені на виконання протиправного рішення, а саме: рішення від         11 червня 2018 року та доручення від 11 червня 2018 року № 064-4246;
-          крім того, судом першої інстанції  відхилено посилання відповідачів у відзивах стосовно того, що реєстрація права власності відбулася лише 15 червня 2018 року, тобто після прийняття оскаржуваного припису, оскільки дана обставина не спростовує факт того, що гараж є саме тимчасовою спорудою.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом першої інстанції не було враховано:
-          оскаржуваний Припис було складено уповноваженою на те особою, він вважається врученим належним чином та у відповідності до Правил благоустрою міста Києва, проте, позивачем на його виконання не було документів, що ним витребовувались, тобто, припис не було виконано;
-          також, судом першої інстанції не було враховано, що право власності на об`єкт позивачем набуто вже після складання оскаржуваного припису та доручення;
-          технічний паспорт також складено та оформлено вже після прийняття оскаржуваного припису;
-          особливу увагу акцентовано апелянтом на тому, що відповідно до розпорядження від 05.07.1995 № 714 Жовтневої районної ради народних депутатів м. Києва «Про дозвіл на встановлення гаража гр. ОСОБА_3 », дозвіл був виданий на встановлення саме переносного гаражу з можливістю перенесення;
-          реєстрація за позивачем права власності на спірний об`єкт не змінює спірних правовідносин та не дає правових підстав для скасування оскаржуваних рішень з цих підстав.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України "Про благоустрій населених пунктів" від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України від 06.09.2005 № 2807-IV).
Так, відповідно до норм частини першої статті 1 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV, благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
За правилами статті 5 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV, управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Слід зазначити, що, за змістом підпункту 6.7 пункту 6 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 94 від 27 січня 2011 року, Департамент має право здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.
Відповідно до приписів статті 34 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV, правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Правила включають, зокрема, порядок розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності; порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів (пункти 1, 7, 8 частини 2 статі 34 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV).
Колегія суддів зазначає, що рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року                     № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва. Згідно розділу 1 Правил благоустрою міста Києва тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо. Натомість, нерухоме майно - це земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. (Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV)
Таким чином, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, на відміну від нерухомого майна, переміщення якого неможливе без їх знецінення та зміни призначення, тимчасові споруди мають відмінності, зокрема, виготовляються з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.
За підпунктом 13.3.1 пункту 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою м. Києва, у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.
За приписами пункту 13.2.3. Правил благоустрою міста Києва, самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.
Порядок складання припису Департаментом міського благоустрою КМР передбачений підпунктом 20.2.1 пункту 20.2 Правил благоустрою міста Києва. При цьому, згідно з пп. 20.2.1 п. 20.2 Правил благоустрою, Відповідно до пункту 20.2.11 Правил благоустрою міста Києва у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП "Київблагоустрій" самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об`єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об`єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.
Відповідно до пункту 19.1.1 Правил благоустрою міста Києва, контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів", цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об`єктів благоустрою.
Згідно норм пункту 20.2.1 Правил благоустрою міста Києва, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.
У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог Положення про порядок розміщення тимчасових споруд у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради "Про запровадження принципу організаційної єдності з видачі дозволів на розміщення тимчасових споруд у м. Києві" від 21.05.2009 № 462/1518. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису. Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.
Пунктом 13.3 Правил благоустрою міста Києва, визначено порядок демонтажу малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.
Згідно з підпунктом 13.3.3 пункту 13.3 розділу XIII Правил благоустрою міста Києва, для проведення демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту промисловості та розвитку підприємництва, структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації та/або Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, підприємства, яке здійснює демонтаж (переміщення), перевезення, зберігання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника міліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності).
За результатами проведеної роботи комісії складають акти демонтажу (переміщення) у двох примірника.
Тож, наведеними нормами визначено процедуру здійснення уповноваженими органами демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, яка включає в себе наступні етапи: винесення припису з вимогою усунути порушення; у разі невиконання суб`єктом господарювання вимог припису, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди шляхом прийняття рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди; проведення демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди у складі комісії, за результатами якого складаються акти.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що виявивши на гаражі оскаржуваний припис, позивач виконуючи його вимоги повідомив                           КП «Київблагоустрій» про те, що гараж, відповідно до якого виписано припис, є об`єктом нерухомого майна та належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу та третій особі. Як доказ до листа надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127837858 від 15.06.2018 року, відповідно до якого, об`єкт нерухомого майна р/н № 1575550580000 гараж (літ. Г) загальною площею 31,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , гараж Г належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування гаражу, серія та номер: 287, виданий 15.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.
Так, гараж, розташований по АДРЕСА_1 , гараж Г, споруджено в 1991 році, має бетонний фундамент, бетонні стіни та бетонний підвал, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією технічного паспорту від 20 червня 2018 року (а.с.19-24)
Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до норм п. 1 ч. 1 ст. 2  Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Важливо зазначити, що, згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.
Отже, державна реєстрація права власності можлива лише щодо нерухомого майна, а права на малу архітектурну форму/тимчасову споруду не підлягають реєстрації, що свідчить про неможливість демонтажу приміщення, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Згідно з приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Колегія суддів наголошує на тому, що, у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень відповідачами без належного пересвідчення та обґрунтування наданих позивачем документів, що дають право користуватись  належним на праві власності майном, мало місце «втручання» у право позивача на мирне володіння своїм майном.
Європейський суд з прав людини виробив критерії оцінки дотримання ст. 1 Першого протоколу. Вони наводяться у багатьох рішеннях, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010, п. п. 38-39), «Ян та інші проти Німеччини» (№ 46720/99,  № 72203/01 і № 72552/01). Європейський суд з прав людини навів загальні принципи застосування статті 1 Першого протоколу:
- ця стаття по суті гарантує право власності і містить три окремі норми: перша норма, що сформульована у першому реченні частини першої та має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння своїм майном; друга, що міститься в другому реченні частини першої цієї статті, стосується позбавлення особи її майна і певним чином це обумовлює; третя норма, зазначена в частині другій, стосується, зокрема, права держави регулювати питання користування майном. Однак, ці три норми не можна розглядати як «окремі», тобто, не пов`язані між собою: друга і третя норми стосуються певних випадків втручання у право на мирне володіння майном і, отже, мають тлумачитись у світлі загального принципу, проголошеного першою нормою;
- будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним;
- вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права. Хоча проблему відносно тлумачення національного законодавства мають вирішувати передусім національні органи влади, зокрема суди, завдання Суду полягає в тому, щоб з`ясувати, чи не суперечить результат такого тлумачення положенням Конвенції.
Зміст наведеної практики Європейського суду з прав людини, як судового органу, що вправі надавати тлумачення положенням Конвенції, які Україна визнала обов`язковими для застосування, свідчить, що передумовою прийняття суб`єктом владних повноважень того чи іншого рішення, яке певним чином обмежує право особи, повинно бути виправдане та жодним чином не порушувати баланс інтересів як держави у цілому, так і кожної особи окремо.
Колегія суддів наголошує на тому, що посилання апелянтів у судовому засіданні на те, що право власності на об`єкт позивачем набуто вже після складання оскаржуваного припису та доручення, як і технічний паспорт, та відповідно до розпорядження від 05.07.1995 № 714 Жовтневої районної ради народних депутатів м. Києва «Про дозвіл на встановлення гаража гр. ОСОБА_3 », дозвіл був виданий на встановлення саме переносного гаражу з можливістю перенесення, у даному випадку не є визначальними для вирішення даного спору, оскільки, по-перше, наявність зареєстрованого права власності на даному етапі вказує на те, що спірний гараж є об`єктом нерухомого майна на праві спільної власності та охороняється Конституцією України та ЦК України; по друге, апелянтами обрано не правильний спосіб реалізації владних повноважень, покладених на них законодавством, позаяк, у разі, якщо відповідачі вважають, що позивач набув права власності на спірний гараж без достатніх на те підстав та з порушенням закону, останні мали діяти, у разі виявлення незаконно збудованого об`єкта, який є капітальною спорудою, демонтаж, здійснюється на підставі статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності та статті 376 ЦК України виключно на підставі рішення суду, а відповідач-2 мав повноваження проінформувати уповноважений орган для відповідного реагування, однак цього не зробив.
Виготовлення технічного паспорту на зазначений гараж після складання спірного припису не спростовує факту того, що він не являється тимчасовою спорудою, а відповідачем-2 у встановленому законом порядку, не було доведено, що об`єкт щодо якого винесено припис є тимчасовою спорудою.
В той же час, хоча в приписі і була зазначена адреса: «біля АДРЕСА_2 », а технічний паспорт та право спільної часткової власності стосується гаражу за адресою: « АДРЕСА_1 », однак, у суду немає сумнів, а сторонами не доведено протилежне, що правовідносини стосуються одного й того гаражу.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тож, за наслідком апеляційного перегляду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 182597 від 06.06.2018 року та доручення від 11.06.18 р. № 064-4246 Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), видане Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині вжиття заходів шляхом демонтажу об`єкту нерухомого майна гараж що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , гараж Г.
Водночас, у частині висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від              11 червня 2018 року комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересування дрібнороздрібної торгівельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині надання доручення Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити демонтаж об`єкту нерухомого майна гараж, що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , гараж Г., колегія суддів звертає увагу на наступному.
Так, судом вирішено позовну вимоги про скасування рішення Комісії, оформленого протоколом засідання комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібно роздрібної торговельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, в якому, зокрема, відображено розгляд питання, порушеного у приписі, після чого запропоновано надати доручення КП «Київблагоустрій» здійснити демонтаж об`єкта, належного позивачу.
Проте, колегія суддів вважає, що протокол засідання комісії не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства, оскільки він не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні  статті 4 КАС України, безпосередньо не створює ніяких правових наслідків, а тому, відсутні підстави вважати, що прийняття оскаржуваного протоколу порушує права чи інтереси позивача. 
Відповідно до пункту 13.3.3 Правил благоустрою міста Києва, рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).
Згідно з положеннями пункту 10 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 27 січня 2011 року № 94, у Департаменті для оперативного вирішення питань, які належать до його компетенції, може бути утворена колегія для погодженого вирішення питань (комісія) у складі директора Департаменту, першого заступника директора Департаменту та інших відповідальних працівників Департаменту. До складу колегії (комісій) можуть входити депутати Київської міської ради (за згодою), представники структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (за погодженням з їх керівниками), інших установ та громадських організацій. Склад колегії затверджується розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за поданням директора Департаменту. Рішення колегії вводяться в дію наказами директора Департаменту.
На цій підставі, створена комісія щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібно роздрібної торговельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва за своїми функціями та завданнями, є дорадчим органом Департаменту та не наділена владними управлінськими функціями, а рішення, які приймаються комісією затверджуються наказом директора Департаменту.
На підставі аналізу змісту протоколу засідання комісії, судом апеляційної інстанції встановлено, що в ньому зафіксовано хід ведення засідання комісії, результати голосування членів комісії; протокол підписаний усіма присутніми під час засідання членами комісії. За змістом частини першої  статті 4 КАС України,  рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом. Нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування. Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
З огляду на зазначене, колегія суддів висновує, що оскаржуваний протокол комісії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, він не приймався з метою реалізації положень нормативного акта, не містить обов`язкових правил поведінки та безпосередньо не породжує правових наслідків для позивача, не обов`язковий для виконання без прийняття відповідного рішення (доручення) Департаменту благоустрою КМДА, тому, провадження в цій частині позовних вимог підлягає закриттю, на підставі норм п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 826/9566/16.
Отже, рішення суду першої інсатнції в цій частині прийнято з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження в цій частині позовних вимог.
У іншій частині, позовні вимоги підлягають задоволенню, спір судом першої інстанції був вирішений правильно, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційних скарг лише частково спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині. У іншій частині оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін.
Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення є:                 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;       3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального     підприємства "Київблагоустрій" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2022 р. - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 11 червня 2018 року комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересування дрібнороздрібної торгівельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині надання доручення Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити демонтаж об`єкту нерухомого майна гараж, що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , гараж Г. 

Прийняти нову постанову в цій частині, якою провадження у справі закрити.

У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2022 р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                             О.М. Ганечко 

        Судді                                                                                                             Є.О. Сорочко

                                                                                                    Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 13.12.2022.