Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Павлюка М.Г.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1 - адвоката Павлюка Миколи Григоровича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в : 

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Павлюк Микола Григорович оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Наголошує, що працівниками поліції було порушено порядок огляду  ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки він не керував автомобілем і фактично не відмовлявся від огляду, адже він є інвалідом по слуху і не розумів вимог працівника поліції. Також заперечує щодо пояснень свідків, адже вони не були допитані у судовому засіданні.
Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення _______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа №569/9452/22                                                                                                           Суддя в суді І інстанції - Денисюк П.Д.
Провадження № 33/4815/796/22                                                                Суддя в апеляційній інстанції  -  Шимків С.С.

клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Розглянувши клопотання захисника Богдановича Д.М. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Судом встановлено, що 02 липня 2022 року о 23 год. 25 хв., в м. Рівне по вул. Р. Шухевича, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінку, що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями двох свідків, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був складений за участі останніх, направленням водія на огляд до медичного закладу, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.
Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.
Апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно  ОСОБА_1 , які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.
З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки автомобіля, так і в медичному закладі. При цьому, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку, що через фізіологічні вади, ОСОБА_1 не розумів поліцейського та не сприймав об`єктивно обставини, які відбуваються. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 358906 від 03 липня 2022 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями двох свідків, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.
Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто. Підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутні.
       У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень. 
Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування - відсутні. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП, Рівненський  апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Павлюка Миколи Григоровича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Павлюку Миколі Григоровичу строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1  - адвоката Павлюка Миколи Григоровича залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 28 листопада 2022 року.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.