П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року
м. Рівне

Справа № 569/2167/21
Провадження № 22-з/4815/48/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Курганської Олени Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, 
в с т а н о в и в:    
       Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2022 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 22 138,16 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 908 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн., витрати за авто-товарознавче дослідження в розмірі 2 500 грн.
       Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
               Рішення Рівненського міського суду від 01 червня 2022 року скасовано.
               У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.
       12 вересня 2022 року представник відповідача – адвокат Курганська О.В. звернулася до Рівненського апеляційного суду з заявою, де просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 362 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 200 грн.
       Вирішуючи зазначену заяву, з`ясовуючи обставини, з якими пов`язується потреба в прийнятті додаткової постанови, перевіряючи наявність для цього підстав і визначаючи для її вирішення процесуальний порядок, колегія суддів виходила з такого. 
       Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.
       Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
       Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
       У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
       Між тим, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст.7 ЦПК України). 
       Тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
       Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Оскільки після скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позову розподілу судових витрат не було здійснено, а тому заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. 
       Матеріалами справи з`ясовано, що за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідачем сплачено 1 362 грн. судового збору (а.с. 112). 
       Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Як встановлено, за результатами розгляду справи апеляційним судом було скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позову та прийнято нову постанову, якою у позові відмовлено, тому понесений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.
       Також за рахунок позивача підлягають відшкодуванню і понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції. 
       Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано укладений між ним та адвокатом Курганською О.В. 27 жовтня 2021 року договір про правничу допомогу та представництво інтересів у суді. Відповідно до умов договору відповідач одержав правничу допомогу адвоката у справі №569/2167/21 в Рівненському апеляційному суді. Сторони договору обумовили, що оплата за надані послуги здійснюється за їхньої домовленістю з розрахунку 600 грн. за одну годину роботи адвоката на підставі акта виконаних робіт (а.с. 98). 
       За актом виконаних робіт від 29 червня 2022 року загальна вартість наданих послуг становить 1 200 грн., куди включено ознайомлення із матеріалами справи, складання апеляційної скарги, на що адвокатом витрачено дві години часу. 
       Статтями 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що договір про надання правової допомоги – це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
       Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
       Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East\West Alliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
       19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
       Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. 
       За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. 
       Для цілей розподілу судових витрат:
-        розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
-        розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
       У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
       Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 
       Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
       Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
       Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми парва до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду в справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).
       Оскільки заявником документально підтверджено обсяги наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості, а іншою стороною до апеляційного суду не надано доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у т.ч. спростування правильності відповідних розрахунків, тому витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню позивачем. 
       Зважаючи на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
       Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Курганської Олени Вікторівни задовольнити.
       Здійснити розподіл судових витрат у справі.
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні судового збору за подання апеляційної скарги та 1 200 (одна тисяча двісті) гривень понесених витрат на правничу допомогу. 
       Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подання касаційної скарги.
       Позивач: ОСОБА_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 
       Відповідач: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ; проживає: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий:                                                                                С.В. Хилевич
       
Судді:                                                                                С.В. Боймиструк
                                                                               
                                                                                                 С.С. Шимків