ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 725/3459/18
провадження № 51-1000км22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_4,
суддів                                                           ОСОБА_5., ОСОБА_6
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_7
прокурорів                                                  ОСОБА_8., ОСОБА_9
у режимі відеоконференції:
особи, щодо якої кримінальне 
провадження закрито                         ОСОБА_1 ,
захисників                                                  ОСОБА_10 ОСОБА_11
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018140400000031, за обвинуваченням
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області та жителя    АДРЕСА_1 ),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК та виправдано за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.
Вирішено питання щодо речових доказів та арешту майна у кримінальному провадженні.
Орган досудового розслідування обвинувачував ОСОБА_1 у тому, що він, будучи помічником судді Господарського суду Чернівецької області, діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи довірою і шляхом обману, а саме під приводом вирішення питання щодо закриття суддею районного суду м. Чернівців адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 та непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заволодів грошима ОСОБА_3 в сумі 1200 дол. США, тобто вчинив шахрайство за таких обставин.
10 лютого 2018 року приблизно о 16:40, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2  ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 700 дол. США.
Надалі 16 лютого 2018 року приблизно о 12:34, перебуваючи на парковці автомобілів біля кафедрального собору Святого Духа, що розташований на вул. Кафедральній, 86 у м. Чернівцях, отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 500 дол. США.
Не погоджуючись із вироком суду, прокурор оскаржив його до апеляційного суду.
Чернівецький апеляційний суд ухвалою від 17 грудня 2021 року скасував вирок місцевого суду та закрив кримінальне провадження № 42018140400000031 від 09 лютого 2018 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, після повідомлення особі про підозру.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, і заперечення інших учасників провадження 
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалуЧернівецького апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Суть доводів касаційної скарги прокурора зводиться до тверджень про незаконність та необґрунтованість рішення апеляційного суду про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 на підставіп. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Як уважає прокурор, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений та направлений у межах строку досудового розслідування, а саме після ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.
На підтвердження цього зазначає, що згідно з протоколами ознайомлення з матеріалами справи 14 червня 2018 року з ними ознайомився лише ОСОБА_1 і його захисник ОСОБА_11 тоді як 23 червня 2018 року з матеріалами кримінального провадження ознайомився інший захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_10
У зв`язку з вищенаведеним сторона обвинувачення не погоджується із твердженням апеляційного суду про те, що саме 14 червня 2018 року сторона захисту завершила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Вважає, що апеляційний суд допустив порушення ст. 419 КПК, оскільки належним чином не розглянув доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення, не дав на них умотивованих відповідей та не зазначив підстав, з яких визнав їх необґрунтованими.
У доповненні до касаційної скарги прокурор указує на те, що суд апеляційної інстанції, зосередивши свою увагу на наданні правової оцінки питанню, пов`язаному з визначенням строків досудового розслідування, залишив поза увагою доводи прокурора про те, що не враховано показань потерпілого, свідків, і не навів мотивів, з яких їх відхилив.
Стверджує, що безпідставне закриття апеляційним судом кримінального провадження щодо ОСОБА_1 через неправильне обчислення строків досудового розслідування призвело до незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню (ст. 190 КК, статті 49, 74 КК) і, як наслідок, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що апеляційний суд, скасовуючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_1 та закриваючи стосовно нього кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК, не врахував того, що ст. 417 цього Кодексу передбачено закриття кримінального провадження лише при скасуванні обвинувального вироку та ухвали.
На переконання сторони обвинувачення, суд апеляційної інстанції прийняв нереабілітуюче судове рішення, яким погіршено правове становище ОСОБА_1 .
У письмовому запереченні на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_10, посилаючись на безпідставність доводів цієї касаційної скарги, просить залишити її без задоволення.
Також адвокат ОСОБА_10 у письмовому запереченні на доповнення до касаційної скарги прокурора вказує, що зазначені в ньому доводи спрямовані на погіршення становища ОСОБА_1 , просить залишити касаційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни.
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні прокурори ОСОБА_9 та ОСОБА_8 висловили доводи  на підтримання поданої касаційної скарги та просили її задовольнити.
Особа, щодо якої кримінальне провадження закрито  ОСОБА_1 та захисники ОСОБА_10, ОСОБА_11 навівши відповідні пояснення, заперечили проти задоволення касаційної скарги прокурора і просили постановлену апеляційним судом ухвалу залишити без зміни.
Мотиви Суду 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи, викладені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку,що касаційна скарга  підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
За приписами ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції. 
Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Положеннями ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК); зі дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК).
Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається у строки досудового розслідування (ч. 5 ст. 219 КПК).
Як зазначено вище, не погодившись із виправдувальним вироком суду щодо ОСОБА_1 , прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив скасувати зазначений вирок суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК, і призначити йому покаранняу виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.
Апеляційний суд за результатом апеляційного розгляду скасував вирок місцевого суду та закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з тим, що після повідомлення останньому про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.
З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2018 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК.
Постановою першого заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_12 від 15 травня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо  ОСОБА_1 був продовжений до чотирьох місяців, тобто до 16 червня 2018 року. 
Отже, кінцевою датою строку досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні було визначено 16 червня 2018 року.
11 червня 2018 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування. 
14 червня 2018 року, відповідно до протоколів про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_11 ознайомилися з матеріалами досудового розслідування.
23 червня 2018 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_13 зупинив виконання вимог ст. 290 КПК та продовжив досудове розслідування.
Цього ж дня прокурор вчинив процесуальні дії, зокрема повідомив  ОСОБА_1 про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1    ст. 190 КК, та визнав ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Також, зазначеного дня, повідомив сторону захисту про завершення досудового розслідування і надав їм можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.
23 червня 2018 року сторона захисту в особі захисника ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_1 ознайомилися з матеріалами досудового розслідування і 27 червня 2018 року прокурор звернувся з обвинувальним актом до суду.
Суд апеляційної інстанції, закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 , виходив з того, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився 21 червня 2018 року. 
Такого висновку суд дійшов на підставі того, що кінцевою датою строку досудового розслідування у кримінальному провадженні було 16 червня 2018 року. В період з 11 по 14 червня 2018 року сторона захисту ознайомлювалася з матеріалами справи, а тому вказаний строк відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК не включався у строк досудового розслідування. 15 червня 2018 року перебіг строку відновився і склав п`ять днів (15 червня 2018 року + 5 днів, які були в розрахунку органу досудового розслідування з 11 до 16 червня 2018 року), а тому направлення обвинувального акта 23 червня 2016 року, за висновком апеляційного суду, відбулося поза межами строку досудового розслідування.
Однак із таким рішенням суду апеляційної інстанції не може погодитися суд касаційної інстанції.
З повідомлень, наявних у матеріалах справи, про завершення досудового розслідування, вбачається, що 11 червня 2018 року прокурор повідомив підозрюваного ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів ОСОБА_15, ОСОБА_16 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. У період з 11 до 14 червня 2018 року з матеріалами досудового розслідування ознайомився лише один із двох захисників ОСОБА_1, а саме адвокат ОСОБА_11 а другий ознайомився лише 23 червня 2018 року.
Отже, на переконання колегії суддів, період з 11 до 23 червня 2018 року (а не з 11 до 14 червня 2018 року, як уважав апеляційний суд) не включається у строк досудового розслідування, а тому є передчасним висновок апеляційного суду про закінчення строку досудового розслідування.
За таких обставин суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно зважити на викладене в цій постанові та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Водночас Верховний Суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 432 КПК, ч. 4 ст. 403 КПК залишає без розгляду доповнення до касаційної скарги прокурора з підстав того, що їх було подано поза межами строків на касаційне оскарження і вони спричиняють погіршення становища ОСОБА_1 , оскільки містять самостійні підстави для скасування рішення апеляційного суду, яким закрито кримінальне провадження щодо обвинуваченого.
Керуючись статтями433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_4                                        ОСОБА_5                                  ОСОБА_6