У Х В А Л А
12 вересня 2022 року           
м. Київ                                                                      
Справа № 990/47/22
Провадження № 11-104заі22                                
Суддя Великої Палати Верховного Суду Прокопенко О. Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги  ОСОБА_1 на ухвалу та рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Верховної Ради України під час розгляду його звернення від 27 серпня 2021 року, яка полягає в невиконанні законного зобов`язання згідно зі статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» (на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу); ненаданні обґрунтованої відповіді на скаргу від                 27 серпня 2021 року.
- зобов`язати відповідача повторно провести перевірку та розгляд звернення від                 27 серпня 2021 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням необхідності виконання законного зобов`язання,  передбаченого статтею 19 Закону України «Про звернення громадян»:  на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву, та надати обґрунтовану відповідь за результатами повторного розгляду.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 18 серпня 2022 року закрив провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1  про визнання протиправною бездіяльності Верховної Ради України під час розгляду звернення від 27 серпня 2021 року, яка полягає в невиконанні законного зобов`язання згідно зі статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» та ненаданні обґрунтованої відповіді на скаргу від 27 серпня 2021 року.
Рішенням від 18 серпня 2022 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відмовив у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 про зобов`язання Верховної Ради України повторно провести перевірку та розгляд звернення від 27 серпня 2021 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням необхідності виконання законного зобов`язання, передбаченого статтею 19 Закону України «Про звернення громадян»: на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву, та надання обґрунтованої відповіді за результатом повторного розгляду.
Не погодившись із такими судовими рішеннями,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, до якої всупереч вимогампункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) не додав документ про сплату судового збору. 
Натомість скаржник заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на те, що займається безоплатною громадською діяльністю в інтересах суспільства та задля посилення громадянських прав в Україні і його судові позови стосуються такої діяльності. 
Скаржник вказує на те, щорозмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, відтак - на неспроможність сплати судового збору, оскільки він не отримує пенсію, не має інших доходів, крім компенсації сплаченого судового збору (3850,80 грн), всі наявні ресурси витратив на сплату нових судових зборів, проведення громадської діяльності та оплату поштових послуг. Крім того, не має майнових прав, земельних ділянок, інтелектуальної власності і рухомого майна. 
Згідно із частиною другою статті 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Законом «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Пільги щодо сплати судового збору встановлено статтею 5 Закону України «Про судовий збір».
Крім того, стаття 8 зазначеного Закону передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;                   ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
ОСОБА_1  не надав суду доказів наявності у нього пільг щодо сплати судового збору, встановлених статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Питання ж звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з визначених статтею 8 цього Закону умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Наведені     ОСОБА_1 доводи щодо неспроможності сплати судового збору в цій справі через ініціювання ним у зв`язку з громадською діяльністю інших судових справ та додані до апеляційної скарги матеріали не дають підстав для висновку про необхідність звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя». 
На підставі підпунктів 2, 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а на рішення суду -150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою згаданої статті Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено в розмірі 2481 грн. Отже, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 2481 грн, а на рішення   суду - 3721 грн 50 коп.
На підставі частини другої статті 298 КАС до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС.
Положеннями статті 169 КАС визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.
Ураховуючи наведене, подана  ОСОБА_1 апеляційна скарга на підставі частини першої статті 169 КАС підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 
На усунення недоліків скарги  ОСОБА_1 необхідно надати суду докази сплати судового збору у згаданому вище розмірі за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерськ. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше восьми); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації, дата оскаржуваного рішення по справі (номер справи)), Верховний Суд.
Апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку (пункт 1 частини четвертої статті 169КАС).
Керуючись статтями 169, 296-298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Великої Палати Верховного Суду  
УХВАЛИВ:
1. Залишити без руху апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу та рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі № 990/47/22 за його позовом до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії. 
2. Надати  ОСОБА_1  десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.
3. Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк її буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя Великої Палати
Верховного Суду                                                                            О. Б. Прокопенко