ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
________________________________________________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" жовтня 2022 р.                                                    Справа №914/109/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                                                                      Орищин Г.В.,
суддів                                                                                          Галушко Н.А.,
                                                                                                    Желіка М.Б.
секретар судового засідання Костерева О.А.
розглянув апеляційну скаргу  ОСОБА_1 від 26.08.2022
на рішення Господарського суду Львівської області від 02.08.2022 (повний текст складено 08.08.2022, суддя Запотічняк О.Д.)
у справі № 914/109/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка», м. Луцьк
до відповідача 1 Приватного підприємства «Агроінвестгрупа», м. Львів
до відповідача 2  ОСОБА_1 , м. Кропивницький
про стягнення 950000,00 грн.

за участю представників:
від позивача – Мартинюк С.В.,
від відповідачів – не з`явились, 

10 січня 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Агроінвестгрупа» та ОСОБА_1 про стягнення 950000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на укладення між ТОВ «Агротехніка» та ПП «Агроінвестгрупа» 19.03.2021 договору поставки майбутнього врожаю 2021 року за №КВ-ФЗ-2333. На виконання умов вказаного договору позивач, відповідно до платіжного доручення № 4195 від 02.04.2021, перерахував відповідачу попередню оплату на загальну суму 400000,00грн. Водночас, з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача - 1 перед позивачем, 19.03.2021 між громадянином України ОСОБА_1 та ТОВ «Агротехніка» було укладено договір поруки.
Однак, відповідач-1 передбачений договором товар не поставив. За невиконання відповідачем умов договору позивач, на підставі п. 6.5 договору, нарахував останньому штраф в розмірі 550000,00грн. З огляду на невиконання відповідачем-1 умов договору щодо поставки товару, з врахуванням забезпечення зобов`язань відповідача-1 договором поруки, позивач просить повернути сплачені кошти (попередню оплату) в сумі 400000,00грн. та стягнути штраф у розмірі 550000,00грн. Вказані кошти в сумі 950000,00 грн. позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.08.2022 у справі № 914/109/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Агротехніка» задоволено; з Приватного підприємства (далі ПП) «Агроінвестгрупа» та ОСОБА_1 на користь позивача солідарно стягнуто 950000,00 грн. та 14250,00 грн судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що станом на день прийняття рішення докази, які б свідчили про поставку позивачу товару відповідачем -1 не подано, обґрунтування неможливості виконання зобов`язань з поставки товару не з вини відповідача - 1 суду не надано, доказів повернення коштів не подано, відтак заборгованість відповідача - 1 перед позивачем становить 400000,00 грн. Разом з тим, у відповідності до п. 6.5 договору поставки, у випадку прострочення термінів поставки товару більше ніж на 20 календарних днів покупець має право відмовитися від даного договору та вимагати повернення постачальником отриманих грошових коштів та сплати останнім передбачених цим договором штрафних санкцій. Відтак, нарахування позивачем 50% штрафу від вартості непоставленого товару на загальну суму 550 000,00 грн. є обґрунтованим.
З огляду на наявність договору поруки, відповідно до умов якого відповідач - 2 зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором поставки майбутнього врожаю 2021 року за № КВ-ФЗ-2333 від 19.03.2021, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів 1 та 2 основного боргу в розмірі 400000,00 грн та штрафу в розмірі 550000,00 грн.
ОСОБА_1 , не погодившись з вказаним рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі, як на підставу для скасування рішення покликається на те, що відповідач поставив на зерновий елеватор ТОВ «Агротехніка» кукурудзу: 
- 19.11.2021 заліковою масою 20,198 т;
- 24.11.2021 заліковою самою 24.305 т., 
- 27.11.2021 заліковою масою 34,033 т, 
- 04.12.2021 заліковою масою 58,000 т. 
Однак, позивачем розрахункові документи на прийнятий товар не видано та товар не оплачено, що слугувало підставою для зупинення подальшої поставки кукурудзи. За твердженнями ОСОБА_1 , підпис на договорі поруки від 19.03.2021 є підробленим, а сам факт поруки Джемелінського О.В. за поставку ПП «Агроінвестгрупа» заперечується скаржником.
Крім цього, апелянт зазначає, що судом порушено норми процесуального права, що мали місце у передчасній відмові відповідачам у поновленні строку на подання відзиву на позов, оскільки такі не були обізнані про наявність справи № 914/109/22 станом на 15.04.2022.
З огляду на наведені аргументи, відповідач-2 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 02.08.2022 у справі № 914/109/22 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимоги ПП «Агроінвестгрупа» відмовити.
Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи апелянта та зазначає наступне:
-          твердження відповідача-2 щодо необізнаності про наявність судової справи № 914/109/22 не відповідають дійсності, оскільки у наданій позивачем відповіді на відзив та в судовому засіданні було повідомлено суд про наявність в провадженні Господарського суду Львівської області іншої судової справи № 914/110/22, в межах якої представник ПП «Агроінвестгрупа» подав відзив, в якому мало місце покликання на справу № 914/109/22;
-          відповідно до п. 1.3 договору поставки майбутнього врожаю, поставка вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару на базисі поставки та видачі покупцеві (позивачу) складської квитанції на товар відповідно до умов цього договору, відтак, доводи апелянта про відвантаження на елеватор позивача кукурудзи документально не підтверджені;
-          в ході розгляду справи позивачем було долучено копію договору поруки від 19.03.2021, укладеного між ТОВ «Агротехніка» та ОСОБА_1 , в забезпечення зобов`язань ПП «Агроінвестгрупа» перед ТОВ «Агротехніка» по договору поставки майбутнього врожаю 221 від 19.03.2021 за № КВ-Ф3-2333. Оригінал вказаного договору поруки було досліджено судом в судовому засіданні; жодних доказів недійсності вказаного договору та/або його невідповідності положенням чинного законодавства відповідачами не надано.

Процесуальний хід розгляду даної справи відображений у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду, зокрема, ухвалою суду від 05.09.2022 за клопотанням апелянта, на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття судового рішення у даній справі.

В дане судове засідання прибув представник позивача, який заперечив доводи апеляційної скарги, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. 
Скаржник та відповідач-1 участі уповноважених представників не забезпечили, хоча були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги засобами зв`язку, вказаними в апеляційній скарзі та в матеріалах справи. Зокрема, ухвала від 16.09.2022 про призначення судового засідання у справі була скерована поштою за адресами, вказаними в апеляційній скарзі, а скаржник, також, додатково був повідомлений засобами телефонного зв`язку, про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми.
З огляду на те, що суд вжив усіх необхідних заходів для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників відповідачів.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
19 березня 2021 між ТОВ «Агротехніка» (покупець) та ПП «Агроінвестгрупа» (постачальник) було укладено договір поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2333, відповідно до умов якого постачальник, у визначений сторонами строк, зобов`язався передати покупцю у власність наступний товар: кукурудзу, вологість - не більше 14,0%, смітна домішка - не більше 2,0%, зернова домішка - не більше 10%, в кількості 200 тон, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його.
Пунктом 1.2 договору сторони погодили строк поставки товару – до 15.11.2021р. Поставка товару здійснюється в межах вказаного строку, згідно погодженого між сторонами графіку.
Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 договору, поставка вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної та/або акта приймання-передачі товару на базисі поставки та видачі покупцеві складської квитанції на товар відповідно до умов цього договору. Базис поставки: EXW зерновий елеватор ТзОВ «Агротехніка» за адресою: Волинська обл., смт. Турійськ, вул. Паралельна, 33, та/або Волинська обл., Луцький р-н, с. Чаруків, вул. Вокзальна, 156, за вибором покупця, відповідно до правил Інкотермс-2010.
У пунктах 1.5 та 1.12 договору сторони передбачили, що загальна сума даного договору визначається як сума всіх видаткових накладних, відповідно до яких постачальник передав, а покупець прийняв товар в межах цього договору. Сторони погодили орієнтовну загальну вартість товару (сума договору) на момент укладення даного договору, яка становить 1100000,00 грн без ПДВ. Вказана сума розрахована виходячи з цін на товар, діючих на момент укладення договору і підлягає корегуванню у порядку передбаченому цим договором.
Відповідно до п. 3.1 договору після підписання даного договору та виконання постачальником умов п.2.2 договору, покупець здійснює часткову попередню оплату вартості товару у розмірі 400000,00 грн.
У разі невиконання постачальником своїх зобов`язань або за наявності очевидних підстав вважати, що він не виконає своїх зобов`язань у встановлений строк або виконає його не в повному обсязі, покупець має право зупинити виконання своїх зобов`язань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі та вимагати повернення сплачених коштів (п.5.4 договору).
Згідно з п. 9.2 договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань.
На виконання умов договору поставки №КВ-ФЗ-2333 від 19.03.2021р. позивач перерахував відповідачу попередню оплату в сумі 400000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4195 від 02.04.2021р. на суму 400000,00 грн із призначенням платежу: оплата за кукурудзу зг.рах. №4 від 01.04.2021р.
Однак, всупереч умовам договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2333 від 19.03.2021р. відповідач-1 взятих на себе зобов`язань не виконав, товару не поставив, кошти в сумі 400000,00 грн., які були оплачені попередньою оплатою за товар, не повернув. 
За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, станом на день прийняття рішення місцевим господарським судом, у справі були відсутні, а відповідачем не подані докази поставки позивачу товару або докази, які б свідчили про повернення коштів позивачу, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, заборгованість відповідача - 1 перед позивачем становить 400000,00 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).
Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 ЦК України).
У пункті 6.5 договору №КВ-ФЗ-2333 від 19.03.2021р. сторони погодили, що в разі порушення постачальником передбачених цим договором строків поставки товару, постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення. У разі відмови постачальника від поставки товару або прострочення термінів поставки товару більше ніж на 10 календарних днів, постачальник, крім пені, зобов`язується сплатити покупцеві штраф у розмірі 50 відсотків від вартості недопоставленого або невчасно поставленого товару. Сума штрафних санкцій обраховується, виходячи з вартості товару, визначеної станом на останній день передбаченого договором строку поставки.
У випадку прострочення термінів поставки товару більше ніж на 20 календарних днів покупець має право відмовитися від даного договору та вимагати повернення постачальником отриманих грошових коштів та сплати останнім передбачених цим договором штрафних санкцій.
Позивач, на підставі п. 6.5 договору поставки, нарахував відповідачу-1 50% штрафу від вартості непоставленого товару на загальну суму 550000,00 грн. (відповідний розрахунок долучено до матеріалів справи).
Відповідно до п.п.6.7, 6.8 договору постачальник заявляє та гарантує, що несе повну матеріальну відповідальність за завдані збитки покупцю товару, які виникнуть в останнього внаслідок надання недостовірної інформації по даному договору в розмірі понесених покупцем збитків та штрафів. Сплата стороною визначених цим договором та (або) чинним законодавством штрафних санкцій не звільняє її від обов`язку відшкодувати за вимогою іншої сторони збитки, завдані порушенням договору (реальні збитки та (або) упущену вигоду) у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої сторони штрафні санкції у повному обсязі.
З огляду на те, що станом на день прийняття рішення судом першої інстанції відповідачем не подано суду доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором поставки майбутнього врожаю, відтак  вимога про стягнення з відповідача-1 штрафу в розмірі 550000,00 грн. є правомірно заявленою позивачем.
Поруч з наведеним, з матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язань ПП «Агроінвестгрупа» перед ТОВ «Агротехніка», між громадянином України ОСОБА_1 (поручитель) та ТОВ «Агротехніка» (кредитор) 19.03.2021 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого у випадку невиконання (неналежного виконання) основного договору боржник (ПП «Агроінвестгрупа») та ( ОСОБА_1 ) відповідають перед кредитором (ТОВ «Агротехніка»), як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати від поручителя виконання як основного зобов`язання, так і зобов`язань з відшкодування шкоди та зобов`язань зі сплати штрафних санкцій, передбачених основним договором (п. 2.2. Договору поруки).
За змістом ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).
Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання (ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 5.1 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання боржником зобов`язань, передбачених основним договором.
Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Отже, при солідарному обов`язку кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо.
За положеннями договору поруки відповідач - 2 зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором поставки майбутнього врожаю 2021 року № КВ-ФЗ-2333 від 19.03.2021 р. Відтак, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ТОВ «Агротехніка» та солідарного стягненя з ПП «Агроінвестгрупа» та ОСОБА_1 400000,00 грн. основного боргу та штрафу в розмірі 550000,00 грн.  
Заперечення скаржником факту укладення договору поруки суд вважає безпідставним, оскільки жодних доказів недійсності вказаного договору та/або його невідповідності положенням чинного законодавства відповідачами не надано, а в ході процесуальної дії дослідження доказів, судом першої інстанції було оглянуто оригінал спірного договору поруки від 19.03.2021, який відповідає долученій до матеріалів справи копії.
Крім цього, судовою колегією відхиляються доводи скаржника про відвантаження на елеватори позивача кукурудзи, як факт належного виконання зобов`язань за договором поставки, з огляду на положення п. 1.3 договору поставки майбутнього врожаю, в якому обумовлено, що поставка вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару на базисі поставки та видачі покупцеві (позивачу) складської квитанції на товар відповідно до умов цього договору, відтак, доводи апелянта про відвантаження на елеватор позивача кукурудзи документально не підтверджені. Доказів, які б підтверджували здійснення поставки товару, у відповідності до вимог п. 1.3 договору, в матеріалах справи відсутні, а скаржником не подані. 
Аргументи скаржника про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права судова колегія вважає надуманими, оскільки в ухвалі Господарського суду Львівської області від 02.08.2022, якою відповідачам відмовлено у поновленні строку на подання відзиву, суд в повній мірі навів обґрунтування причин відмови у поновленні такого процесуального строку.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Як було зазначено вище, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2022, на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», скаржнику було відстрочено сплату судового збору до прийняття судового рішення. Враховуючи ту обставину, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, відтак зі скаржника в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню 21375 грн.
Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 02.08.2022 у справі №914/109/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Стягнути в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів – ГУК Львів/Личаківський р-н/22030101; ЄДРПОУ – 38008294; банк отримувача – Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача – UA098999980313171206082013954, код класифікації доходів бюджету – 22030101) 21375 (двадцять одну тисячу триста сімдесят п`ять) грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 31.10.2022.

Головуючий суддя                                                  Г.В. Орищин

суддя                                                                                Н.А. Галушко

суддя                                                                                М.Б. Желік