ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/3151/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1  
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року (головуючий суддя: Серьогіна О.В.), по адміністративній справі № 160/3151/22, розглянутій в спрощеному провадженні
за позовом    ОСОБА_1  до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, - 
                                                             
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10.02.2022 року  звернувся до суду з позовом до відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східно го міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)  (далі –Шевченківського ВДВС), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківсього ВДВС Бочарової П.А. від 28.07.2020 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 196494,87 грн. в межах виконавчого провадження № 62225604;
визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківсього ВДВС Бочарової П.А. про відкриття виконавчого провадження від 29.07.2020 року ВП № 62683181.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1  до Шевченківського ВДВС в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Шевченківсього ВДВС Бочарової П.А. про відкриття виконавчого провадження від 29.07.2020 року ВП № 62683181 - повернуто позивачу.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що державний виконавець Бочарова П.А. винесла постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до ч.3  ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» без реального стягнення суми боргу з боржника.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року в задоволенні адміністративного позову   відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права, та прийняти постанову, якою задовольнити позов.
Відзив на апеляційну скаргу відповідач не направив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає на-ступне.
Відповідно до приписів ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтувати-ся на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає, вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що  01.06.2020 року постановою державного виконавця Шевченківсього ВДВС Бочарової П.А. відкрито виконавче провадження № 62225604 з метою примусового виконання виконавчого напису № 5150 від 27.12.2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В про стягнення з ОСОБА_1  на користь стягувачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 коштів у розмірі 1 964 948,71 грн.
Також, 01.06.2020 року державним виконавцем Бочаровою П.А.   винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 320 грн.,   про розшук майна боржника, про арешт майна та про арешт коштів.
01.06.2020 року державним виконавцем Бочаровою П.А. винесені постанови про розшук майна боржника та про арешт коштів боржника.
У зв`язку із отриманням заяви від стягувачів про повернення виконавчого документу без виконання, 28.07.2020 року державним виконавцем Бочаровою П.А.   винесено постанову про припинення розшуку майна боржника, та про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
28.07.2020 року державним виконавцем Бочаровою П.А. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 196 494,87 грн., на виконання якої 29.07.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №62683181.
Не погодившись із постановою про стягнення виконавчого збору позивач звернувся до суду із відповідним позовом. 
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи мі-сцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору підлягають примусовому виконанню.
За приписами ч.1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону № 1404-VIII  виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Положеннями ст. 27 Закону № 1404-VIII (в редакції чинній до 28.08.2018 року) визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 % суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.
Частина 5 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлює певні виключення, зокрема виконавчий збір не стягується:1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Приписами ч. 6 ст. 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст.27  Закону № 1404-VIII(в редакції чинній з 28.08.2018 року) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Викладене свідчить, що в періоди дії різних редакцій Закону України «Про виконавче провадження» база обрахунку виконавчого збору змінювалась,  розмір виконавчого збору становив: у період з 02.06.2016 року до 28.08.2018 року - 10 % фактично стягнутої суми; у період після 28.06.2018 року - 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню.
Здійснивши аналіз вищевказаних правових норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , повинен визначатися нормою ст.27 Закону №1404-VIII в редакції закону, чинній після 28.08.2018 року.
Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, відповідно до п. 3.7.1. Розділу ІІІ якої (в редакції від 18.01.2016 року, далі Інструкція №512/5) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору що підлягає стягненню, зазначений у ч.1 ст. 28 Закону №1404-VIII, примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.
В силу викладеного постанова про стягнення виконавчого збору може бути винесена лише під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. При цьому винесення постанови про стягнення виконавчого збору повторно або ж на іншій стадії виконавчого провадження законодавством не передбачено.
Згідно  матеріалів справи та відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень за реєстраційним номером ВП в АСВП №62225604 та ідентифікатором доступу АД76ДВ75Г047, відповідачем 01.06.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62225604, якою також визначено розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , в розмірі 196 494,87 грн.
Доказів скасування зазначеної постанови відповідачем не надано.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 37 , ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;
у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених, зокрема,  п.1, 3, 4, 6 ч.1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно матеріалів справи державним виконавцем 28.07.2020 року на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку із отриманням від нього заяви про повернення виконавчого документа без виконання.
Відповідно до ч. 3 ст.40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 ч.1 ст. 37 цього Закону,  якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Оскільки сума виконавчого збору залишилася нестягнутою, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що  державним виконавцем Бочаровою П.А. правомірно 28.07.2020 року винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь Шевченківського ВДВС виконавчого збору в розмірі 196 494,87 грн., та  29.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62683181 про стягнення виконавчого збору у зазначеному  розмірі.  
При розгляді справи суд першої інстанції правомірно у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України застосував правові висновки Верховного Суду по справам № 480/1558/19 від 20.11.2019 року, №160/7321/19 від 31.05.2021 року, згідно яких за нормами Закону №1404-VIII, в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин, чітко передбачено обов`язок державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу/закінчення виконавчого провадження вчинити дії по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню з боржника, якщо такий збір стягнуто не було.
Крім того, відповідно до п. 21 розділу ІІІ Інструкції №512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч.1 ст. 40 Закону № 1404-VIII.
При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.
Системний аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.
Викладене свідчить, що суд першої інстанції   дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова від 28.07.2020 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 196494,87 грн. згідно виконавчого провадження № 62225604, винесена державним виконавцем Бочаровою П.А. у межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством.
Доводи апеляційної скарги зазначених обставин не спростовують.
З урахуванням викладеного  судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року по адміністративній справі № 160/3151/22 –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий