ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6154/22 Справа № 191/3404/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Прижигалінська Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року, - 
В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягненян аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. 
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 14.06.2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. 08.07.2008 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дитину – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі вона проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. З 01.09.2019 року позивач навчається на денному відділенні Дніпровського політехнічного коледжу. Строк закінчення навчання – 30.06.2023 року. У зв`язку з цим, вона не має змоги працювати. Оскільки вона навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом , знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.
У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як повнолітньої дочки, що продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до закінчення навчання (а.с.1-2,17).

Рішенням Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнення провадити з 20.10.2021 року. Допущено негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання судового збору (а.с.76-77). 

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким змінити розмір стягнення аліментів з 1/4 до 1/7 частки (а.с.81-88). 

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Серія НОМЕР_1 , її батьками є : «Батько – ОСОБА_2 », «Мати – ОСОБА_3 ».
Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано 08.07.2008 року.
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб станом на 12.10.2021 року № 4713 від 12.10.2021 року, ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
З довідки Дніпровського політехнічного коледжу № 41 від 20.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є студенткою групи БТ-19 1/9 ІІІ курсу. Форма навчання – денна. Строк навчанн6я з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року.
Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься копія Угоди про підготовку молодшого спеціаліста № 164-19/03 від 02.09.2019 року, яка була укладена між Дніпровським політехнічним коледжем Міністерства освіти і науки України та ОСОБА_1 . Угода діє до 30.06.2023 року.
Згідно копії Довідки про доходи ОСОБА_1 № 38 від 23.06.2023 року, остання навчається на денній формі навчання у Дніпровському політехнічному коледжі. За період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року стипендії не нараховано.
Згідно довідки № 7 від 14.01.2022 року, ОСОБА_2 працює в ПП «Транс Логістик» з 23.05.2018 року на посаді водія автотранспортних засобів у підрозділі №2 автоколони № 1. Його дохід за період з липня 2021 року по грудень 2021 року складає 185246,37 грн..

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд 1 інстанції виходив із того, що повнолітня донька навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, за станом здоров`я перебуває на обліку у лікаря - гінеколога, про що не заперечувалось відповідачем, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, а також враховуючи матеріальне становище як позивача так і відповідача, які є працездатними та мають можливість надавати доньці допомогу, відповідач згоден сплачувати аліменти, але в меншому розмірі, неповнолітніх та непрацездатних осіб на його утриманні не має, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утриманні повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до закінчення нею навчання або до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , яка є дочкою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, та не працювала, оскільки навчання на денній формі навчання позбавляє останню можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим вона є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач в свою чергу є працездатною особою, отримує дохід, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання до досягнення 23 років у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності інформації про графік, розпорядок навчання позивачки, відсутність доказів, скільки у неї семінарів, лекцій, або практичних занять, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана інформації не впливає на розгляд справи. 
Доводи апеляційної скарги щодо незадовільного навчання позивачки, у зв`язку з чим остання не отримує стипендію також відхиляється судом. 
Посилання відповідача на наявність у нього інших зобов`язань та утримання дружини, з якою він проживає у цивільному шлюбі не можуть бути підставою зменшення розміру аліментів, оскільки вказані обставини не знімають з відповідача обов`язку, відповідно до частини 1 статті 199 СК України, надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання.
Інші доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  - залишити без задоволення. 

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: