КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа № 760/23346/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3848/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року                                                                                                         м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                              
                                         
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Калініченка О.Б.,-    
 
   встановив:
 
У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 20 889 грн 96 коп.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитних коштів та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг.
Проте з такими висновками суду погодитися не можна.
Встановлено, що 07 березня 2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
Згідно анкети-заяви ОСОБА_1 виявив бажання оформити картку «Універсальна».
13 лютого 2019 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту.
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 :
07 березня 2013 року встановлено кредитний ліміт 0,00;
11 січня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 18 000 грн;
11 січня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн;
29 березня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 26 500 грн;
29 жовтня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 31 000 грн;
08 січня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 38 000 грн;
20 березня 2019 року зменшено кредитний ліміт до 2 000 грн;
12 липня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 15 000 грн;
31 грудня 2019 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07 березня 2013 року, станом на 09 вересня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 20 889 грн 96 коп., з яких:
-        заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 14 666 грн 73 коп.;
-        заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 6 223 грн 23 коп. 
Обґрунтовуючи поданий позов, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок, видано кредитну картку та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому був збільшений. Утім відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження позовних вимог банком надано: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07 березня 2013 року станом на 31 травня 2015 року; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07 березня 2013 року станом на 31 травня 2019 року; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07 березня 2013 року станом на 09 вересня 2020 року; довідку про видані кредитні картки ОСОБА_1 ; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 ; анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку; паспорт споживчого кредиту; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку; виписку за договором № б/н станом на 11 вересня 2020 року.
Так, в анкеті-заяві від 07 березня 2013 року зазначено, що ОСОБА_1 виявив бажання отримати кредитку картку «Універсальна».
Позивачем надано довідку про видані відповідачу кредитні картки, та довідку про зміну кредитного ліміту за виданими картками.
З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувався картками, періодично здійснював поповнення карток. Відтак фактично отримані кошти відповідач зобов`язаний повернути банку.
Банком надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07 березня 2013 року, відповідно до якого станом на 09 вересня 2020 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14 666 грн 73 коп.
Розрахунок, наданий позивачем, не спростований.
Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 666 грн 73 коп. підлягають задоволенню.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення відсотків банк зазначає, що відповідач при укладенні договору був належним чином повідомлений про умови кредитування у тому числі щодо сплати процентів.
Так, матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, у якому зокрема зазначені умови кредитування продукту «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» щодо типу кредиту; суми ліміту; спосіб та строк кредитування; процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду; тип процентної ставки; реальні річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та ін.
Зазначений паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 13 лютого 2019 року, що свідчить про ознайомлення та погодження із запропонованими умовами кредитування, та зокрема погодження із процентною ставкою.
Отже, сторони належним чином узгодили умови та відповідний розмір відсоткової ставки.
Банком надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07 березня 2013 року, станом на 09 вересня 2020 року, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 за простроченими відсотками становить 6 223 грн 23 коп.
Колегія суддів бере до уваги, що заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 6 223 грн 23 коп. визначена за період з 01 листопада 2019 року, тобто після підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту та відповідного погодження процентної ставки.
Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 223 грн 23 коп. підлягають задоволенню.
Протилежний висновок суду є помилковим. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 14 грудня 2021 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
У порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн 00 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн 00 коп., а всього 5 255 грн 00 коп.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-           
   постановив:
 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 березня 2013 року у розмірі 20 889 грн 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 5 255 грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2022 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                                   Є.В. Болотов 

 
Судді:                                                                                                                    С.В. Кулікова

 
                                                                                                                               С.Г. Музичко