Ухвала
 
30 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа 686/26804/21
провадження № 61-10552св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,  Тітова М.Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Папки Тетяни Віталіївни про визнання іпотечного договору недійсним, скасування та виключення з реєстрів записів
 
за касаційною скаргою адвоката Савченко Оксани Володимирівни як представника ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року у складі судді Павловської А. А., додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2022 року у складі судді Павловської А. А., та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І.,   
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним іпотечний договір, укладений 14 січня 2008 року між                   ОСОБА_2 і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк», банк), посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т. В. за № 158; скасувати та виключити з Державного реєстру іпотек записи про реєстрацію обтяження               у вигляді іпотеки № 17841168, № 17838681, № 17058837, № 17053845, внесених на підставі іпотечного договору, укладеного між банком і ОСОБА_2 14 січня          2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т. В. за № 158; скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно № 17841120, № 17838472,              № 17058810, № 17053964, внесених на підставі іпотечного договору, укладеного між банком і ОСОБА_2 14 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т. В. за № 158.
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 12 травня           2022 року в позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк»,              ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Папки Т. В. про визнання іпотечного договору недійсним та скасування записів відмовив.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що недобросовісність співвласника майна при його передачі в іпотеку не встановлена; на дату укладення оспорюваного правочину вони не перебували в зареєстрованому шлюбі і тому у нотаріуса не було обов`язку з відібрання письмової згоди другого із подружжя на передачу нерухомого майна в іпотеку. У зв`язку з недоведеністю позовних вимог немає підстав для застосування позовної даності, про застосування якої просив банк. Оскільки решта вимог є похідними від вимоги про визнання іпотечного договору недійсним, тому немає підстав для їх задоволення. 
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області додатковим рішенням                  від 13 липня 2022 року в позовних вимогах ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Папки Т. В. про виключення з Державного реєстру іпотек записів про реєстрацію обтяження у вигляді іпотеки № 17841168, № 17838681, № 17058837, № 17053845, внесених на підставі іпотечного договору, укладеного між банком               і   ОСОБА_2  14 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т. В. за № 158, та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно            № 17841120, № 17838472, № 17058810,  № 17053964, внесених на підставі іпотечного договору, укладеного між банком і ОСОБА_2 14 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т. В. за № 158 - відмовив.
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сторони подавали докази і давали пояснення щодо усіх вказаних в позовній заяві вимог, проте частина другої і третьої вимог позовної заяви не були відображені                                      в резолютивній частині при ухваленні рішення по суті спору.
Хмельницький апеляційний суд постановою від 05 жовтня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2022 року змінив, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.
Постанова апеляційного суду мотивована доведеністю заявлених вимог, проте позов задоволенню не підлягає з підстав недотримання позовної давності про застосування якої просив банк. 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 26 жовтня 2022 року,        адвокат Савченко О. В. як представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня                2022 року, додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.  
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права                           у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 442/8645/14, від 27 січня 2021 року у справі № 461/3675/17, від 22 грудня 2021 року у справі                                   № 640/12203/18.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
16 листопада 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Згідно з пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що                   у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 523/14489/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня               2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року.
Направляючи справу № 523/14489/15-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначила, що відповідно до висновку Верховного Суду України, сформульованого у постановах від 07 листопада 2011 року у справі                  № 6-44цс11 і від 07 вересня 2016 року у справі № 6-727цс16, як установлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, так і встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України пов`язується, зокрема, з набранням законної сили рішенням суду.                         З огляду на вказане рішення суду про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю не може мати зворотної дії в часі і зумовлювати, зокрема, недійсність правочину, як і не може впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю. Отже, якщо факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю не був встановлений судом на момент укладення оспореного правочину, то немає підстав для застосування приписів про спільну сумісну власність подружжя.
Проте висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) має категоричний характер, без наведення меж його застування, і це допускає можливість його поширення й на ті випадки, за яких відбувається встановлення факту проживання однією сім`єю на підставі рішення суду і потім оспорення договорів, що вчинені до моменту набрання законної сили таким рішенням суду.
Ураховуючи наведене, колегія суддів уважала за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду                                   від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, шляхом його конкретизації                з метою формування єдиної правозастосовної практики. Зокрема, вказувала, що за наслідками відступлення від зазначеного висновку необхідно вказати, що                      у разі, якщо відбувається встановлення факту проживання однією сім`єю на підставі рішення суду, а потім - оспорення договору, вчиненого до моменту набрання законної сили таким рішенням суду, цей висновок не застосовується.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 03 березня 2020 року прийнято та призначено справу № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) до судового розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження                  у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду. 
Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі                                       № 523/14489/15-ц.
Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження                     у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 523/14489/15-ц (провадження                  № 14-22 цс 20).
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 868/26804/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Папки Тетяни Віталіївни про визнання іпотечного договору недійсним, скасування та виключення з реєстрів записів, за касаційною скаргою адвоката Савченко Оксани Володимирівни як представника ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року, додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2022 року, та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року до закінчення перегляду                                  в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                                     № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22 цс 20).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                Є. В. Коротенко
 
                                                                                                М. Ю. Тітов