Справа № 707/1711/17
Провадження № 1-кп/991/176/19

УХВАЛА
7 жовтня 2022 року 	місто Київ	

Колегія Вищого антикорупційного суду у складі суддів ОСОБА_6 (головуючий), ОСОБА_7, ОСОБА_8,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_9,
прокурора ОСОБА_10,
обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
представника потерпілого ОСОБА_16,
розглянула у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження № 42013110000000284 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 343, ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191, ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.
1) Зміст поданого клопотання
16.09.2022 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Захисник вказує, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 294 КПК заступник Генерального прокурора ОСОБА_5 не мав права приймати рішення про продовження строку досудового розслідування до 6 місяців. Що стосується продовження строку до 9 та 12 місяців, то детектив Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) не мав повноважень звертатися з клопотанням про продовження строку досудового розслідування, а заступник Генерального прокурора ОСОБА_5 не мав права розглядати ці клопотання, оскільки до нього звернувся неуповноважений суб`єкт.
Таким чином, захисник стверджує, що строк досудового розслідування закінчився 20.07.2016, тобто через 2 місяці після повідомлення ОСОБА_1 про підозру.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений та затверджений тільки 28.08.2017, тобто більше ніж через рік після закінчення строку досудового розслідування.
У зв`язку з цим, захисник просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
(2) Позиції учасників провадження
Захисник ОСОБА_11 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що практика Верховного Суду вказує на те, що час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не впливає на можливість закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Має значення лише дата коли приймається відповідне рішення. Додатково вказав, що загальний дванадцятимісячний строк досудового розслідування закінчився 20 травня 2017 року, адже на момент початку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (17.03.2017) зміни про те, що строк ознайомлення з матеріалами не включається у строки досудового розслідування, не набрали законної сили, а тому мала застосовуватися чинна на момент процесуальної дії редакція закону.
Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав клопотання свого захисника.
Захисник ОСОБА_13 просив закрити кримінальне провадження. Наголосив на ст. 5 КПК, відповідно до якої, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Захисник ОСОБА_17 підтримав подане клопотання. Вказав, що обвинувальний акт направлено до суду поза межами строку досудового розслідування.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК набрав чинності, вже після того як обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було скеровано до суду для його розгляду.
(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні клопотання
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та матеріали судового провадження, суд доходить висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
В даному випадку, слід з`ясувати наступні питання: 1) чи продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні згідно з вимогами законодавства? 2) чи підлягає застосуванню п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК?
У пошуках відповідей на ці питання, суд зважає на наступне.
(3.1) Щодо продовження строку досудового розслідування.
Своєчасне і швидке розслідування кримінальних правопорушень випливає із завдань кримінального судочинства, які передбачають забезпечення прав і законних інтересів, зокрема, підозрюваних.
Якщо ж досудове розслідування злочину неможливо закінчити у визначений КПК строк, він може бути продовжений.
В редакції КПК від 11.06.2016 було визначено можливий строк такого продовження, а також суб`єкт, який уповноважений на прийняття відповідного рішення, а саме:
1)         до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури;
2)         до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником;
3)         до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором України чи його заступниками.
Аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок, що чим довший строк продовження досудового розслідування, тим вища за ієрархією посадова особа органу прокуратури приймає відповідне рішення.
Отже, продовження строку понад три місяці неможливе керівником місцевої прокуратури, а понад шість місяців - ним же та керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником.
Водночас, продовження строку до 3 або 6 місяців не є виключною компетенцією вказаних осіб, а можлива й заступником Генерального прокурора, що не суперечить положенням статті 294 КПК.
08.07.2016 детектив НАБУ звернувся до заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_5 з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.
Постановою від 13.07.2016 останній продовжив строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 18.11.2016.
Продовження строку досудового розслідування до 6 місяців заступником Генерального прокурора - керівником САП не суперечить положенням ч. 2 ст. 294 КПК, чинною на момент прийняття цього рішення.
Також, у вказаному аспекті слід наголосити на тому, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалося НАБУ, нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування якого покладається виключно на САП, у структурі якої відсутні керівники місцевої чи регіональної прокуратур.
Продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення здійснювалось на той час прокурорами відповідного рівня за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування (ч.1 ст.295 КПК).
Відповідно до ч. 3 ст. 296 КПК (в редакціях від 08.10.2016 та 05.01.2017), у разі необхідності прокурор перед спливом продовженого строку може повторно звернутися з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 09.11.2016 детектив НАБУ звернувся з клопотанням про продовження строку, а 14.11.2016 постановою заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_5 продовжено строк досудового розслідування до 9 місяців, тобто, до 18.02.2017.
07.02.2017 детектив НАБУ знову звернувся з клопотанням про продовження строку, за результатами розгляду якого, ОСОБА_5 своєю постановою від 15.02.2017 продовжив строк досудового розслідування до 12 місяців, а саме до 18.05.2017.
Звернення до прокурора з клопотанням про повторне продовження строків досудового слідства саме детективом не є істотним порушенням норм процесуального закону, оскільки закон наділяє, в тому числі його, на звернення з відповідним клопотанням (не повторним) на продовження слідства до максимальних строків.
На думку суду, ключову роль відіграє те, що строк досудового розслідування продовжувався не на підставі клопотання детектива, а за рішенням прокурора, яке приймалося у формі постанови.
За наявності діючих та законних постанов, строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено у законний спосіб.
(3.2) Щодо можливості застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК
Пунктом 10 частини першої статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.
Зміни, внесені до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (пункт 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017).
Ці зміни набрали чинності 15.03.2018, а тому підлягають застосуванню тільки до тих справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після 15.03.2018.
Положення Закону № 2147-VIII в розумінні ч. 2 ст. 1 КПК є складовою кримінального процесуального законодавства України наряду з відповідними положеннями Конституції України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України. З усіх наведених джерел права, виходячи зі змісту ст. 8 Конституції України, лише норми Конституції мають найвищу юридичну силу, а інші закони повинні відповідати їй.
Таким чином, Закон № 2147-VIII та ст. 5 КПК мають рівну юридичну силу та, на переконання суду, не суперечать один одному.
Навпаки, часове застереження щодо застосування Закону № 2147-VIII покликане унеможливити одночасну дію двох норм та уникнути плутанини у їх застосуванні. Воно дозволило чітко врегулювати правила здійснення кримінального провадження, не допускаючи при цьому виявів свавілля під час обрання одного з двох можливих варіантів на власний розсуд.
Відповідно до матеріалів, відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 42013110000000284 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.03.2013. Тобто, до введення в дію змін, що передбачають можливість закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
Слід також наголосити, що й обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджено й направлено до суду майже за сім місяців до набрання чинності Закону № 2147-VIII.
Окремо, суд звертає увагу на положення абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК, який визначає повноваження суду щодо закриття кримінального провадження та правові підстави для ухвалення такого рішення на стадії судового провадження.
Вказана норма не містить серед таких підстав випадку, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, за якого після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК. 
З часу набрання чинності Законом № 2147-VIII питання щодо закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК має вирішуватися на стадії досудового розслідування. Повноваженнями щодо закриття кримінального провадження, з наведеної підстави, наділений виключно прокурор (ч. 4 ст. 284 КПК).
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для закриття кримінального провадження відсутні.
На підставі викладеного, суд постановив:

-відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження № 42013110000000284 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 343, ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191, ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 11.10.2022 о 13:50 год.

Судді:
ОСОБА_7 ОСОБА_6      ОСОБА_8