П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1949/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Тарновецький І.І. 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
27 вересня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:  
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі "Вперед", СТОВ "Вперед" з травня 1986 року по травень 1988 року, а також з квітня 1993 по 31 грудня 2004 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи в колгоспі "Вперед", СТОВ "Вперед" з травня 1986 року по травень 1988 року, а також з квітня 1993 по 31 грудня 2004 року та призначити пенсію за віком починаючи з часу звернення з відповідною заявою, тобто з 10 серпня 2021 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 10.08.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 17.08.2021 №220350002593 відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Зазначено, що страховий стаж позивача становить 14 років 11 місяці 18 днів. До страхового стажу не зараховано:
- відомостей зазначених у довідці від 09.06.2021 №232, оскільки відсутня правова підстава видачі даної довідки.
Позивач, вважаючи порушеними її права, звернулась з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII    (далі - Закон №1788-XII  ) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно з ст. 62 Закону №1788-XII  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, у відповідності до ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у  ній трудовий стаж   встановлюється   на  підставі   інших  документів, виданих за місцем роботи,  служби,  навчання,  а  також  архівними установами.
За  відсутності  трудової книжки,  а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні  необхідні  записи  або  містяться неправильні чи    неточні   записи   про   періоди   роботи, для підтвердження  трудового  стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих   осіб   Державного   реєстру  загальнообов`язкового державного  соціального  страхування, довідки, виписки із наказів, особові   рахунки   і   відомості   на  видачу  заробітної  плати, посвідчення,  характеристики,  письмові трудові договори і угоди з відмітками  про  їх  виконання  та  інші  документи,  які  містять відомості  про періоди роботи (п.3 Порядку №637).
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1"Загальні положення" Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові  книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві,  в установі,  організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб,  які  є співвласниками (власниками) підприємств,  селянських (фермерських) господарств,  сезонних і тимчасових  працівників,  а також  позаштатних  працівників  за  умови,  якщо  вони підлягають державному  соціальному  страхуванню.
Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються архівні довідки.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.
Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.
Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Як зазначалося вище та встановлено судом під час розгляду справи, відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , в рішенні зазначив, що страховий стаж позивача становить 14 років 11 місяців 18 днів, до страхового стажу не зараховано відомості зазначених у довідці від 09.06.2021 №232, оскільки відсутня правова підстава видачі даної довідки.
Водночас, судом встановлено, що належним чином засвідченою копією трудової книжки колгоспника, яка заповнена 10.02.1987, підтверджується, що позивач з 1986 року по 1988 рік та з 1993 року по 2004 рік працювала в колгоспі "Вперед" ( в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед"). 
Вказані записи виконано без виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою роботодавця.
Таким чином, записами в трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 підтверджується, що у період з 1986 року по 1988 рік, з 1993 року по 2004 рік остання працювала в колгоспі "Вперед" ( в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед").
Війтовецькою селищною радою Хмельницькій області 09.06.2021 видано довідку №232 про те, що ОСОБА_1 перебувала членом кооперативу СТОВ "Вперед" с. Павликівці Хмельницької області та працювала у колгоспі з червня 1986 року по травень 1988 року та з квітня 1993 року по 31 грудня 2004 року.
Довідка №232 від 09.06.2021 видана на підставі стажових книг за 1986-2004 роки та відомостей на нарахування та виплату заробітної плати за 1986-2004 роки.
У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що у період з 1986 року по 1988 рік, з 1993 року по 2004 рік ОСОБА_1 працювала в колгоспі "Вперед" ( в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед").
Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні, як на підставу для відмови позивачу зарахувати вищезазначені періоди його роботи в колгоспі "Вперед" (в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед") до страхового стажу, а саме не врахування відомостей зазначених у довідці від 09.06.2021 №232, оскільки відсутня правова підстава видачі даної довідки, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки дослідженими у ході розгляду справи доказами підтверджується факт періоду роботи позивача з червня 1986 року по травень 1988 року та з квітня 1993 року по 31 грудня 2004 року в колгоспі "Вперед" ( в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед").
У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з червня 1986 року по травень 1988 року та з квітня 1993 року по 31 грудня 2004 року в колгоспі "Вперед" ( в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед") є протиправною.
Щодо вимоги позивача про зарахування періоду її роботи в колгоспі "Вперед" ( в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед") саме з травня 1986 року, суд зазначає, що остання задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів про роботу позивача в колгоспі "Вперед" ( в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед") в травні 1986 року.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)  з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в колгоспі "Вперед", СТОВ "Вперед" з травня 1986 року по травень 1988 року, а також з квітня 1993 по 31 грудня 2004 року та зобов`язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з червня 1986 року по травень 1988 року та з квітня 1993 року по 31 грудня 2004 року в колгоспі "Вперед" (в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед").
Враховуючи висновки суду про протиправність незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду роботи в колгоспі "Вперед" (в подальшому перейменовано в СТОВ "Вперед"), суд приходить до переконання про необхідність вийти за межі позовних вимог в порядку ч.2 ст.9 КАСУ, з метою ефективного захисту прав, свобод і інтересів позивача, та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 17.08.2021 №220350002593 про відмову у призначенні пенсії, оскільки таке рішення прийнято пенсійним органом необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а також про необхідність покласти на відповідача обов`язок повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.08.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Курко О. П.