ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8008/20                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Безименної Н.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги   ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням суду від 16.06.2021 позовні вимоги задоволено, ухвалено:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до    ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення максимального розміру пенсії у 90 % сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Позивач , керуючись    ст. 382 КАС України, звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив встановити судовий контроль виконання рішення в частині    виплати недоотриманої частини пенсії за минулий час.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про застосування судового контролю.
Проаналізувавши положення ст.ст.    372,    382 КАС України, суд першої інстанції визначив, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлюється саме при вирішенні справи по суті, висновки стосовно наявності або відсутності підстав для встановлення такого контролю зазначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду позову. У подальшому питання виконання рішення суду підлягають розгляду та вирішенню у порядку    ст. 383 КАС України.
Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи положення    КАС України    щодо обов`язковості судових рішень, суд першої інстанції не вбачав підстав для встановлення контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідача подати відповідний звіт.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення заяви.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірне питання, та обставинам справи і помилково не враховано, що не виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень із підтвердженням відповідними доказами безумовно ініціює адміністративний суд встановити судовий контроль в порядку    ст. 382 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1  ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із ч.ч. 2, 3 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
За правилами ч. 8    ст. 382 КАС України    судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому  статтею 287 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1    ст. 287 КАС України    учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві та провадиться як в порядку, встановленому ст. 382 так і в порядку, передбаченому    ст. 287 КАС України.
При цьому, приписи    ст. 382 КАС України    не містять застережень щодо процесуальної можливості суду встановити судовий контроль під час вирішення спору по суті чи після ухвалення судового рішення.
Часових обмежень права суду вказана норма адміністративного процесуального права не містить.
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою в порядку    ст. 382 КАС України, позивач обґрунтовує свої вимоги не виконанням відповідачем судового рішення під час його примусового виконання.
Наведені у заяві обставини свідчать про те, що забезпечення виконання судового рішення реалізовано позивачем шляхом його примусового виконання і у даному випадку відповідно до приписів ч. 8    ст. 382 КАС України    судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі має відбуватись у порядку, встановленому    ст. 287 цього Кодексу.
Оскільки звернення позивача не ґрунтується на обставинах щодо протиправності бездіяльності, дій чи рішень державного виконавця з виконання поданого ним виконавчого документа, за відсутності самостійної перевірки державним виконавцем представлених Управлінням відомостей стосовно виконання судового рішення, колегія суддів доходить висновку про помилкове обрання заявником способу захисту порушених прав та інтересів під час виконання судового рішення та відсутність підстав для задоволення поданої заяви.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст.    242,    243,    251,    308,    310,    315,    316,    321,    322,    325,    328,    329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                          Н.В. Безименна