ц[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
31 серпня 2022 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Ничик А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Ничик А.В. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно постанови, 18.12.2021 року о 02 год. 50 хв. на бульв. Олександрійський, 41 в м. Біла Церква Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом у медичному закладі КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» по вул. В. Стуса, 41 в м. Біла Церква. Згідно висновку лікаря №296 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат позитивний 1,45‰), чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
 
На вказану постанову захисник Ничик А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2022 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки в порушення вимог ст. 245 КУпАП, суд розглянув справу стосовно ОСОБА_1  без повного та всебічного з`ясування всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
При цьому зазначає, що працівниками поліції не було дотримано встановленої процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року), оскільки всупереч вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та пунктів 6, 7 Розділу І цієї Інструкції, поліцейські не забезпечили проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу направили ОСОБА_1 до медичного закладу для його огляду лікарем-наркологом. При цьому, матеріали справи не містять жодних даних про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки або незгоди з результатами такого огляду. Крім того, відеозапис є неповним і не відображає усіх обставин події, у тому числі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ №100 від 03.02.2016 року.
Також апелянт вказує, що перебуваючи в медичному закладі, ОСОБА_1 двічі проходив тестування на приладі «Драгер», який спочатку показав результат 1,30‰, а через 20 хвилин з незрозумілих причин показав чомусь більший результат - 1,45‰, що може свідчити про недостовірність результатів даного приладу. Також, згідно Висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 18.12.2021 року, огляд ОСОБА_1 проводив лікар ОСОБА_2 , проте на відеозаписі зафіксовано, що огляд проведено особою жіночою статі.
   
Крім того, апелянт подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2022 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки 18.02.2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження вона вперше подала апеляційну скаргу, однак постановою судді Київського апеляційного суду від 16.05.2022 року її апеляційна скарга була повернута у зв`язку з недотриманням вимог ст. 271 КУпАП.
 
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити захиснику Ничик А.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2022 року, оскільки пропущений він був з поважних причин.      
 
Вислухавши пояснення захисника Ничик А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Проте, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
 
Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому   ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
 
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і лише у разі незгоди водія на проведення цього огляду або у разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення.
  
При цьому, частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
 
Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя в оскаржуваному рішенні послався на протокол про адміністративне правопорушення; висновок №296 щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведеного у Білоцерківській міській лікарні №4; рапорт поліцейського від 18.12.2021 року та відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції, як на докази винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
 
Проте, вказаний протокол, який був складений стосовно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), рапорт працівника поліції І. Іванова від 18.12.2021 року (а.с. 4), а також наявний у справі відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 5) не містять даних про те, що висуваючи водію  ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було дотримано встановлений ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією порядок проведення такого огляду, а саме запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням  спеціальних технічних засобів, як того вимагають приписи ч.2 ст. 266 КУпАП та п.6 Розділу І вищезазначеної Інструкції.
 
Переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції, в порушення встановленого порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією, не було забезпечено проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням  спеціальних технічних засобів, і складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в даному випадку не можна вважати належним доказом порушення останнім пункту 2.9 «а» ПДР України, оскільки процедура такого огляду була проведена з порушенням вимог ст. 266 КУПАП, а тому з огляду на положення ч.5 цієї статті та вимог п.22 вищевказаної Інструкції, такий огляд вважається недійсним.
 
За наведеним, оскаржувана постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити захиснику Ничик А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року.
 
Апеляційну скаргу захисника Ничик А.В. - задовольнити.
 
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                               І.М. Сілкова   

 

Провадження: №33/824/1781/2022 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Справа: №357/673/22
Головуючий у І інстанції: Клепа Т.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Сілкова І.М.