ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5359/19  Номер провадження 22-ц/814/1524/22	Головуючий у 1-й інстанції Мартинова  О.М.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді: Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., 
розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, стягнення коштів за договором позики
третя особа: Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора
за апеляційними скаргами  ОСОБА_1  та  ОСОБА_4  
на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2021 року, прийнятого під головуванням судді Мартинової О.М. в м.Харкові, зі складанням повного тексту 22 листопада 2021 року,-
в с т а н о в и в :
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Зазначав, що 01.03.2016 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір позики, згідно якого остання отримала на строк до 1 березня 2017 року грошові кошти в сумі 150 000 грн., однак своїх зобов`язань по своєчасному їх поверненню не виконала.
Уникаючи відповідальності, ОСОБА_2 05.08.2016 року подарувала належну їй Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 чоловікові - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем ОСОБА_5 згідно заповіту є ОСОБА_4 .
Позивач, уточнивши позовні вимоги, остаточно просив :
-визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений 05.08.2016 року Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою та зареєстрований за №8-670;
-стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 150 000 врахунок стягнення боргу за договором ппозики від 01.03.2016 року;
-стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 58 725 грн. інфляційних втрат, 150 000 грн.штрафу за порушення виконання боргового зобов`язання.,120 000грн пені,а усього 328 725 гр
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2021 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, стягнення коштів за договором позики задоволено частково.
Визнано недійсним договір дарування Ѕ частини квартири з адресою: АДРЕСА_2 , укладений 05.08.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 8-670.
Стягнуто з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 150 000 грн. в рахунок стягнення боргу за договором позики від 01.03.2016 року, 58 725 грн. в рахунок стягнення інфляційних втрат .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 087 грн. 
Рішення оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_4 
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати частково та винести в цій частині нове, яким визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарними боржниками за договором позики від 01.03.2016 року та стягнути з них солідарно 150 000 грн. в рахунок стягнення боргу і 58 725 грн. в рахунок стягнення інфляційних втрат.
ОСОБА_4 просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2021 року в частині визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 05.08.2016 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у визнанні недійсним договору дарування.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Харківського апеляційного суду. Справу передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 травня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Витребувано із Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відомості щодо прийняття спадщини після смерті відповідача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Харкові.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2022 року зупинено провадження у дані справі до залучення до участі у справі правонаступників.
08.06.2022 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла відповідь від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), що спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрована, відомості у Спадковому реєстрі щодо відкритої спадкової справи відсутні.
Проте, 22 вересня 2022 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 , який просив залучити його до участі у справі, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_2 . 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року ОСОБА_3 залучено до участі у справі, як правонаступника ОСОБА_2 (т.3, а.с.74).

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень учасникам справи на їх електронні адреси.
Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 та залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.03.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 150 000 грн., зі строком погашення боргу не пізніше 01.03.2017 року (а.с. 4).
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_2 , 01.08.2016 року ОСОБА_1 надіслав претензію ОСОБА_2 про дострокове повернення боргу, сплату 100 % штрафу від суми боргу та відсотків, що станом на 01.08.2016 року складало 504 750 грн. (а.с. 7)
05.08.2016 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування подарувала своєму чоловікові ОСОБА_5 належну їй Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 85).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 15.02.2017 року (а.с. 52).
Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , з заявою про прийняття спадщини після померлого звернувся ОСОБА_4 (а.с. 50-81).

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги своє рішення мотивував тим, що боржник не виконала своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів, а тому наявні підстави для стягнення на користь позивача боргу з ОСОБА_2 150 000 грн. та інфвляційні втрати у розмірі 58725 грн. 
Задовольняючи позов в частині визнання договору дарування від 05.08.2016 року недійсним, суд першої інстанції вважав його фіктивним, направленим на уникнення звернення стягнення на майно боржника кредитором.

Колегія суддів, даючи оцінку доводам апеляційних скарг, виходить із   норм ст.1282 ЦК України про те, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
По справі встановлено, що боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і її спадкоємцем є ОСОБА_3 , який визнає суму заборгованості перед ОСОБА_6 .
Відповідно до  ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК України ). 
Проте, суд першої інстанції, ухваливши рішення по справі 02 листопада 2021 року, не мав підтверджень про належне повідомлення в дане судове засідання відповідача ОСОБА_2 , яка вже на цей день померла, а тому допустив порушення норм процесуального права, не залучивши до участі у справі правонаступників, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Так, договір позики від 01.03.2016 року відповідачами не оспорений, заборгованість визнається спадкоємцем боржника ОСОБА_2 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду ( ч.4 ст.263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що «позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним».
У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_2 , відчужуючи належне їй на праві власності нерухоме майно своєму чоловіку ОСОБА_5 , була обізнана про невиконане нею грошове зобов`язання за договором позики в розмірі 150 000 грн., оскільки особисто отримала 01 серпня 2016р. претензію позивача (а.с.7)
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_2 , яка після пред`явлення до неї вимог про дострокове стягнення заборгованості у зв`язку з невиконанням зобов`язань, уклавши 05.08.2016 року договір дарування Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , діє очевидно недобросовісно та зловживає правами, оскільки вчинила оспорюваний договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора, є фіктивним і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника.
З метою реального захисту та відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає за необхідне визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири з адресою: АДРЕСА_2 , укладений 05.08.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 8-670, оскільки оспорюваний договір не створив жодних юридичних наслідків.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 150000грн. та інфляційних втрат в розмірі  58 725 грн., то вони підлягають стягненню із спадкоємця ОСОБА_2 -  ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст.1282 ЦК України в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_4 солідарним боржником за договором позики не грунтуються на нормах ст. ст.1216,1231,1281-1282 ЦК України, а тому не підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_7 вказує на те, що позивач не звільнений від сплати судового збору. Між тим, ОСОБА_1 надана довідка МСЕК серії 10 ААА № 728367 від 01.04.2021 року, згідно якої йому встановлена 2 група інвалідності ( т.3, а.с.3).
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_4  задовольнити частково.
Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2021 року скасувати, ухваливши нове рішення.
 Позовні вимоги ОСОБА_1   задовольнити частково.
Визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири з адресою:  АДРЕСА_2 , укладений 05.08.2016 року між  ОСОБА_2  та ОСОБА_5 , посвідчений Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 8-670. 
Стягнути на користь ОСОБА_1   з ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу в розмірі розмірі 150 000грн.(сто п`ятдесят тисяч гривень) та інфляційних втрат в розмірі  58 725 грн. (п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять п`ять гривень)  в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1   в іншій частині відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13.10.2022 р.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна

Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко

                                                                                                                     О.І. Обідіна