Ухвала
Іменем України 
24 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 760/12501/18
провадження № 51-3205 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінального суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_2,
суддів                        ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції,на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у предявленому обвинуваченні за частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК) та виправдано.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду. 
 
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі    статтею 436 КПК. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги, прокурор фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі                   статтею 438 КПК не є предметом перевірки в касаційному порядку.
Крім того, прокурор посилається на те, що суд апеляційної інстанції не обґрунтовано визнав недопустимими докази сторони обвинувачення, однак не наводить належних мотивів такої позиції. 
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд      
 
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду           від 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1  залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.   
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_2                                    ОСОБА_3                                         ОСОБА_4