ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року                                                                            Справа № 903/127/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання Мельников О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Приватного акціонерного товариства "Електро" в особі Волинського управління Приватного акціонерного товариства "Електро" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №903/127/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМКА" на рішення Господарського суду Волинської області від 26 травня 2022 року, повний текст рішення складено 3 червня 2022 року у справі №903/127/22 та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10 червня 2022 року, повний текст додаткового рішення складено 13 червня 2022 року (суддя Якушева І.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМКА"
до Приватного акціонерного товариства "Електро"
в особі Волинського управління ПрАТ "Електро"
про стягнення 717 256 грн 80 коп.
за участю представників сторін:
від Позивача - не з`явився;
від Відповідача - не з`явився.
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Камка” (надалі –Позивач) звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства “Електро” в особі Волинського управління ПрАТ “Електро” (надалі –Відповідач) про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 717256 грн 80 коп..
Рішенням Господарського суду Волинської області від 26 травня 2022 року       в справі №903/127/22 в задоволенні позову відмовлено.
30 травня 2022 року від представника Відповідача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 25500 грн.
Додатковим рішенням від 10 червня 2022 року заяву Відповідача про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 22500 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В іншій частині заяви Відповідача відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції та додаткового рішення, Позивач       звернувся       з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Волинської області від 26 травня 2022 року в справі №903/127/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов  та стягнути з Відповідача 717256 грн 80 коп. збитків у формі упущенної вигоди.
Також, Позивач просив додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10 червня       2022 року       в справі №903/127/22 скасувати та відмовити в задоволенні заяви Відповідача про стягнення судових витрат на правничу допомогу. 
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Позивача на рішення Господарського суду Волинської області від 26 травня 2022 року в справі №903/127/22 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Позивача на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10 червня 2022 року в справі №903/127/22 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Волинської області від 26 травня 2022 року в справі №903/127/22 - залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10 червня 2022 року в справі №903/127/22 - залишено без змін.
26 жовтня 2022 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (том 2, а.с. 32-35).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2022 року розгляд заяви призначено на 14 листопада 2022 року об 14:05 год; запропоновано Позивачу в дводенний строк, з дня вручення даної ухвали, надати до канцелярії суду, клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі, за заявою представника       Відповідача.
1 листопада 2022 року від представника Позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі №903/127/22, в якому Позивач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000 грн..
Позивач, заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн, в заяві про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що заявлена сума витрат не є співмірною із складністю справи та виконаних робіт, часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаних робіт, докази надані представником Відповідача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката саме в сумі 20000 грн та  не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони.
В судове засідання від 14 листопада    2022 року представники Позивача та  Відповідача  не з`явилися.
В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою; суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.
Зі змісту ухвали від 27 жовтня 2022 року вбачається, що суд       повідомив сторін про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Водночас, в силу дії частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу     України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Зважаючи на визначений частиною 3 статею  244 Господарського процесуального кодексу України процесуальний строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія апеляційного господарського суду вважає можливим розглянути питання щодо винесення додаткової постанови без участі представників Позивача та  Відповідачів.
Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву представника Відповідача  про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню в заявленій сумі, з огляду на наступне.

В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:    розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; .ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №01 від 19 лютого 2021 року Адвокатське бюро "Леонід Романюк" та Відповідач уклали додаткову угоду до договору про надання правової  допомоги про наступне:
· дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Бюро за надання правової допомоги у справі №903/127/22 у Північно-західному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою Позивача на рішення Господарського  суду Волинської області від 10 травня 2022 року та на додаткове рішення від 10 червня 2022 року у справі за позовом Позивача до Відповідача  про стягнення 717256 грн 80 коп. збитків. Бюро зобов`язалося здійснювати представництво та захист інтересів Відповідача у Північно-західному апеляційному господарському  суді;
· вартість  послуг - ознайомлення бюро з матеріалами апеляційної скарги та додатками, долученими Позивачем до матеріалів апеляційної скарги - 5000 грн:
· складання відзиву на апеляційну скаргу Позивача на рішення Господарського  суду Волинської області від 10 травня 2022 року та на додаткове рішення від 10 червня 2022 року у справі №903/127/22 - 9000 грн;       
· представництво інтересів у суді апеляційної інстанції - 6000 грн (том 2, а.с. 36).
Водночас, між Відповідачем та Бюро (в особі адвоката Романюка Л.С.) укладено акт прийому-передачі послуг  від 21 жовтня 2022 року згідно договору про надання правової допомоги №01 від 19 лютого 2021 року (том 2,а.с. 38).
Відповідно до даного Акту приймання-передачі наданих послуг Бюро надало а Відповідач прийняв без зауважень послуги по правовій допомозі по справі №903/127/22 у Північно-західному апеляційному господарському суді, а саме:
· ознайомлення бюро з матеріалами апеляційної скарги та додатками, долученими Позивачем до матеріалів апеляційної скарги. Витрачено 3,34 години, вартість - 5000 грн:
· складання відзиву на апеляційну скаргу Позивача на рішення Господарського  суду Волинської області від 10 травня 2022 року та на додаткове рішення від 10 червня 2022 року у справі №903/127/22 з урахуванням фактичних обставин, законів України, судової практики Верховного Суду. Витрачено 6 годин вартість  - 9000 грн;
· участь у судових засіданнях по справі - 12 жовтня 2022 року та 19 жовтня 2022 року. Витрачено 1,5 годин, вартість - 2250 грн.
· час, затрачений адвокатом на поїздку на судові засідання по справі - 12 жовтня 2022 року від робочого місця адвоката (м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 7) до місця розташування суду (м. Рівне, вул. Яворницького, 59). Час витрачений адвокатом для прибуття до суду та очікування початку засідання, затрачено 2,5 годин, вартість  - 3750 грн.   
Згідно пункту  3.1 Договору "01 від 19 лютого 2021 року розмір витрат на правову допомогу встановлений в розмірі 1500 грн за одну годину.
Надання правової допомоги здійснюється у наступних формах: консультації; реєстрація суб`єктів господарської діяльності; проведення аудиту; розробка та правовий аналіз договорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності Клієнтом; захист від протиправних дій посадових осіб органів державної влади України; надання правової допомоги у цивільних, господарських, адміністративних провадженнях; інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням Договору.
Згідно із частиною 5 статтею 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України       встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна позиції наведена       Об`єднаною       палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду в справі № 922/445/19 від 3 жовтня 2019 року.
При цьому, Позивач в клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги зазначає, що з аналізу даних доказів варто дійти висновку, що акт прийому-передачі виконаних робіт від  21 жовтня 2022  року та Договір суперечать один одному, що свідчить про те, що сторони не дійшли згоди про розмір гонорару, порядок його сплати, відповідно, такі докази не є належними та не можуть бути прийняті судом для доведення  факту понесених витрат стороною Відповідача.
Крім того, Позивач вважає, що квитанція до прибуткового касового ордеру від 23 серпня 2022 року та прибутковий касовий ордер №6 від 23 серпня 2022 року виписані на суму 10 000 грн. До матеріалів справи №903/127/22 стороною Відповідача не  долучено жодних інших платіжних документів на підтвердження понесених витрат на правничу  допомогу. 
Окрім того, на переконання Позивача, дивним є той факт, що прибутковий касовий №6 від 23 серпня 2022 року міститься в оригіналі (засвідчено адвокатом “Згідно з оригіналом”) в адвоката Романюка Л.С., адже на переконання Позивача такий доказ, мав би бути в Відповідача. Зазначене на думку Позивача, додатково підтверджує недоведеність обставин, на які адвокат посилається для доведення заявлених вимог та взагалі факту сплати Відповідачем навіть 10 000 грн.
Кколегія суду констатує, що в правовій площинні адвокатської діяльності не існує визначення  встановлених ринкових цін щодо наданих адвокатом послуг, оскільки адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо надання правової допомоги в порядку та у випадках, визначених Законом України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”. Також норми ГПК України не передбачено подання від сторони такого доказу. Відповідно адвокат при формування та встановленні гонорару за надані ним послуги не обмежений та непідконтрольний будь-яким ринковим цінам на аналогічні послуги та не зобов`язаний подавати такі докази.
В той же час, наявність акту  приймання-передачі правової допомоги (послуг) від 23 серпня 2022 року та Додаткова угода №1 до Договору про надання правничої допомоги      №01 від 19 лютого 2021 року, свідчать про зазначення представником Відповідача  детального переліку наданих ним послуг (адже немає значення чи в договорі про надання правничої допомоги чи окремим актом будуть конкретизовані надані адвокатом послуги).
Окрім того, з долучених до матеріалів справи доказів (в розрізі зазначення     в відзиві на апеляційну скаргу     щодо понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційному суді в розмірі    20000 грн та безпосередньо в судовому засіданні від 19 жовтня 2022 року; том 1, а.с. 232) вбачається дотримання представником Відповідача 2 вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу      України, а саме щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів, після заявлення представником Відповідача 2 про такі судові витрати.
При цьому колегія суду апеляційної інстанції констатує, що апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої представником Позивача, апеляційну скаргу Позивача залишено без задоволення, а рішення та додаткове рішення Господарського суду Волинської області без змін.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року                                           №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. 
Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).
Колегія суддів враховує , що адвокат Романюк Л.С. готував та подавав відзив на  апеляційну скаргу Позивача, брав безпосередню участь в судових засіданнях від 12 та 19 жовтня 2022 року.
Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи адвокат Романюк Л.С. надавав правову допомогу Відповідачу      в суді апеляційної інстанції.
Також, колегія суддів констатує, що час, затрачений адвокатом на поїздку на судові засідання по справі - 12 жовтня 2022 року від робочого місця адвоката (м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 7) до місця розташування суду (м. Рівне, вул. Яворницького, 59; час витрачений адвокатом для прибуття до суду та очікування початку засідання, затрачено 2,5 годин, вартість  - 3750 грн.) також входить до надання правничої допомоги, а відтак підлягає оплаті.
Дана правова позиція наведена  в постанові Верховного Суду в справі №641/7612/16-ц від 1 грудня 2021 року по справі №910/4277/21. 
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Окрім того, Закон України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт. Тому достатніми доказами надання правничої допомоги є наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.
Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що: “витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено”.
Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.
Окрім того у постанові від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України,     разом із тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, колегія суддів зазначає про те, що       визначаючи суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що Позивач висловив заперечення щодо співмірності заявлених до стягнення судових витрат із детальним обгрунтуванням розумності та необхідності послуг, наданих представником Відповідача. Відтак, апеляційним судом враховується позиція Позивача щодо неспівмірності заявлених судових витрат та бажання зменшення таких витрат.
Таким чином враховуючи все вищеописане в даній постанові та враховуючи, що Позивачем не доведені заперечення, наведені у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, колегія суддів приходить до висновку, що  вартість витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді є доведеною належними та допустимими доказами та співмірним із складністю справи (враховуючи підготовку представником Відповідачів відзиву, ознайомлення з новими доказами, участь в судових засіданнях).
          При цьому, суд наголошує, що саме в акті приймання робіт сторони визначили фактично вид робіт за ціну за такі послуги. При цьому, в будь-якому випадку, узгодження ціни за виконані роботи є прерогативою сторін цього правочину і у разі відсутності між сторонами правочину суперечностей та сумнівів щодо цього, не може ставитися під сумнів іншими особами, що не є стороною правочину. Відтак судом відхиляються доводи Позивача щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу з огляду на зазначені ним в заяві  обставини.   
Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що судове рішення винесено апеляційним господарським судом на користь Відповідача, в контексті недоведення заперечень з боку Позивача щодо співмірності заявлених судових витрат, а також відповідно до вищезазначеної норми діючого законодавства України, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції підлягають задоволенню та підлягають покладенню на Позивача.
З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, беручи до уваги доведення адвокатом        Романюк Л.С. обставин надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, погодження суми гонорару (оскільки сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи) та недоведення заперечень з боку Позивача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зважаючи на факт залишення без задоволення апеляційної скарги Позивача та відмову в    задоволенні позову, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність покладення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі  20 000 грн     на Позивача.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
                      ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву представника представника Приватного акціонерного товариства "Електро" в особі Волинського управління Приватного акціонерного товариства "Електро" щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції - задоволити.
2. Стягнути з     Товариство з обмеженою відповідальністю “Камка” (вул. Чкалова, 61, м. Ківерці, Волинська область, 4, код ЄДРПОУ 38485507) на користь Приватного акціонерного товариства “Електро” (79056, м. Львів, вул. Ковельська, 109А, код ЄДРПОУ 00132486) 20000 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.
3. Господарському суду Волинської області видати відповідний наказ.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Додаткову постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
6. Справу №903/127/22 повернути Господарському суду Волинської області.
Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2022 року.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.