ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року	Львів	Справа № 462/8775/21 пров. № А/857/11866/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Носа С.П.,
суддів                                                                      Обрізка І. М., Шевчук С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 лютого 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 462/8775/21 (головуючий суддя Палюх Н.М., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції   про скасування постанови,-

                                                        В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції,  в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шукоста О.В. серії ЕАО №4824191 від 26.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Пилипенка Р. про відмову в розгляді скарги, яка викладена в листі №Б-4229/41/12/01-2021 від 29 жовтня 2021 року «Про розгляд звернення», а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року роз`єднано позовні вимоги у справі № 462/8775/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.09.2021 серії ЕАО №4824191; визнання протиправним і скасування рішення начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про відмову у розгляді скарги, виділено вимоги:
- про визнання протиправним і скасування рішення начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про відмову у розгляді скарги у самостійне провадження.
Розгляд справи № 462/8775/21 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.09.2021 серії ЕАО №4824191, продовжено в адміністративній справі № 462/8775/21.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.09.2021 серії ЕАО №4824191 залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліки позовної заяви, що зазначені судом. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 лютого 2022 року позовну заяву   ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від26.09.2021серії ЕАО№4824191 повернуто позивачу.
Роз`яснено  ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що вимога зазначена в ухвалі суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху від 02 грудня 2021 року щодо завірення копій документів, які подаються до суду передбачена ст.. 94 КАС України не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст.. 169 КАС України, оскільки недотримання вимог ст.. 94 КАС України щодо оформлення письмових доказів може лише вплинути на рішення суду по суті або таке може бути виправлене стороною в ході розгляду справи. Щодо підстави залишення позову без руху у зв`язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, апелянт вважає, що він не пропустив строк звернення до суду встановлений ст. 122 КАС України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП скаржник скористався правом оскарження постанови до вищестоящої посадової особи, а саме до начальника Управління патрульної поліції у Львівській області. ОСОБА_1. зазначає, що лист начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Пилипенка Р. №Б-4229/41/12/01-2021 від 29 жовтня 2021 року отримав 20 листопада 2021 року рекомендованим листом №7905311891713, після чого одразу подав позовну заяву до суду першої інстанції та вважає, що він вжив заходів досудового врегулювання, а відтак не пропустив строку на звернення до суду.
Відзив на апеляційну скаргу від Управління патрульної поліції у Львівській області до Восьмого апеляційного адміністративного суду не надходив.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, зазначену в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч.2 ст.312 КАС України, розглядає вказану апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 01 грудня 2021 року звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 лютого 2022 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 .
Повертаючи позовну заяву позивачу з підстав, визначених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач у встановлений строк в ухвалі судді від 02 грудня 2021 року не усунув зазначені недоліки, а саме не подав до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом із зазначенням причини пропуску такого строку та завірені належним чином письмові докази, долучені до позовної заяви (зазначивши дату, ініціали та прізвище особи, яка засвідчує копії).
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.
Статтею 160 КАС України передбачено вимоги до позовної заяви.
Згідно ч. ч. 1, 2 цієї статті, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
До позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 161 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (ч. 4 ст. 169 КАС України).
Вимоги до оформлення письмових доказів, які подаються до суду, встановлено статтею 94 КАС України. Відповідно до частин 2, 4, 5 статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.    
Порядок засвідчення копій документів визначений ДСТУ 4163:2020 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
Частиною 1 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Отже, під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Згідно ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Статтею 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Із змісту ч. 1 ст.161 КАС України видно, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України, передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених ч. 1, 2 ст.123 цього Кодексу.
З системного аналізу вказаних норм процесуального права, видно, що у разі подання особою позову до суду, після закінчення установлених законом строків звернення, суд першої інстанції у разі подання позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху, при цьому надати десятиденний термін з дня вручення цієї ухвали для звернення із заявою про поновлення такого строку із зазначенням підстав для його поновлення.
З матеріалів справи встановлено, що позивач 01.12.2022 року звернувся в суд з даним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021р.
Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.12.2021р. позовну заяву залишена без руху з підстав подання не завірених копій доданих до матеріалів справи доказів та пропуску строку для звернення до суду.
Вказану ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року скаржник отримав 12 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №7901311063483, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 7).
На виконання зазначеної вище ухвали позивач не відреагував та не реалізував своїх процесуальних обов`язків щодо виконання вказаної ухвали суду першої інстанції.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач пропустив строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та не подав до суду першої інстанції заяви про поновлення пропущеного строку, тому у нього були наявні підстав для повернення позовної заяви, оскільки так подана із пропуском строку та позивач у встановлений судом строк не усунув недоліків позовної заяви, яка була залишена без руху. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви в порядку ст.ст.123, 169 КАС України, у зв`язку з невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позову без руху та пропуском строку звернення з позовом до суду.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 лютого 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 462/8775/21 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	С. М. Шевчук