ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/26258/19                                                                  Головуючий у 1 інстанції: Добрянська Я.І.
                                                                             Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 грудня 2022 року                                                                                        м. Київ
   Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Лічевецького І.О.
                                                                 Сорочка Є.О.
За участю секретаря                               Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:
Позивач - Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНСАЙТ", в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНСАЙТ" (код ЄДРПОУ 42818458) фінансові санкції у розмірі 86 700,00 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету на р/рахунок 31410542026011, банк отримувач - УДКСУ у Шевченківському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 899998, одержувач - УДКСУ у Шевченківському районі ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДРПОУ 37995466, код доходів 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2021 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНСАЙТ" (код ЄДРПОУ 42818458) фінансові санкції у розмірі 86 700,00 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету на р/рахунок 31410542026011, банк отримувач - УДКСУ у Шевченківському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 899998, одержувач - УДКСУ у Шевченківському районі ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДРПОУ 37995466, код доходів 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції".
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОНСАЙТ" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та провадження у справі закрити, у випадки відмови у задоволенні прохальної частини даної апеляційної скарги щодо закриття провадження, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
29 вересня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача  - Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю    "ОНСАЙТ" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю    "ОНСАЙТ" про стягнення штрафних санкцій - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/25984/19. Зобов`язано сторін повідомити Шостий апеляційний адміністративний суд про відсутність обставин, які слугували підставою для зупинення провадження в даній справі.
20 жовтня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» надійшла заява про закриття провадження у справі.
Разом з тим, 20 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» надійшла заява про часткову відмову від вимог апеляційної скарги, у якій відмовляється від вимог апеляційної скарги в частині закриття провадження у справі та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Також, 06 грудня 2022 року до суду апеляційної інстанції від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника апелянта, в якому, також,  підтримує позицію суду першої інстанції.
12 грудня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» про стягнення штрафних санкцій - поновлено.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) винесено постанову від 04 жовтня 2019 року № 13-19 «Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини», якою на ТОВ «ОНСАЙТ» накладено фінансові санкції: за невиконання вимог припису Департаменту (абз. 2 ст. 30 Закону) в розмірі 1  700,00 грн. та за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації пам`ятки (ч. 3 ст. 6-1, ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 24, абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону) - у розмірі 170 000 грн.,  всього на загальну суму 86 700,00 грн.
Позивач з метою  стягнення вказаного штрафу звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III (далі - Закон № 1805-III).
Частиною 4 статті 3 Закону № 1805-III встановлено, що орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним органам виконавчої влади та центральним органам виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини, в межах, передбачених законом.
За приписами частини 6 статті 3 Закону № 1805-III, рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.
Згідно з ч 1 ст. 6 Закону № 1805-III, до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції віднесено, зокрема: здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; визначення меж територій пам`яток місцевого значення та затвердження їхніх зон охорони; встановлення режиму використання пам`яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини, реєстрація дозволів на проведення археологічних розвідок, розкопок; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; погодження відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління; укладення охоронних договорів на пам`ятки; застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.
У відповідності до статті 6-1 Закону № 1805-III, дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.
Приписами частини 1 статті 18 Закону № 1805-III передбачено, що об`єкти культурної спадщини, що є пам`ятками (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.
Частиною 1 статті 22 Закону № 1805-III визначено, що пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.
Згідно ч. 1 ст. 23 Закону № 1805-III, усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Положеннями ч. 1 ст. 24 Закону № 1805-III передбачено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.
В силу вимог частини 2 статті 24 Закону № 1805-III, використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Частиною 3 статті 24 Закону № 1805-III встановлено заборону на зміну призначення пам`ятки, її частин та елементів, виконання написів, позначок на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
У відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону № 1805-III, консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.
Нормами статті 44 Закону № 1805-III визначено, що відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції, серед іншого, за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам`яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за невиконання припису органів охорони культурної спадщини - у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень ст. 45 Закону № 1805-III, фінансові санкції, передбачені ст. 44 цього Закону, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, головою чи заступником голови обласної, районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, головою чи заступником голови відповідної місцевої ради після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення.
Про вчинення правопорушення, зазначеного у ст. 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Керівник юридичної особи, стосовно якої складено акт, протягом трьох днів з моменту отримання акта може подати письмові пояснення до нього. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.
Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у ч. 2 цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено фінансові санкції.
Кошти, одержані у вигляді стягнень, передбачених у ст. 44 цього Закону, зараховуються до спеціального фонду відповідного бюджету.
Як вбачається з матеріалів справи, спеціалістом відділу охорони об`єктів культурної спадщини Управління охорони об`єктів культурної спадщини та історичного середовища Департаменту охорони культурної спадщини здійснено огляд будинку за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 43/16, про що складено Акт огляду об`єкта культурної спадщини від 01.08.2019 (Т. 1 а.с. 36).
В подальшому, Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) винесено припис від 16 вересня 2019 року № 104/П, в якому зазначено, що частина приміщень першого поверху будинку передані в орендне користування ТОВ «ОНСАЙТ» без відповідного погодження Департаменту, а також, вказано, що зазначеним користувачем влаштовано прибудову (сезонний майданчик) до об`єкта культурної спадщини, яка спотворює загальний вигляд пам`ятки, без відповідного дозволу Департаменту (Т. 1 а.с. 39-40).
У даному приписі від 16 вересня 2019 року № 104/П ТОВ «ОНСАЙТ» поставлена вимога в десятиденний термін, з дня отримання цього припису, демонтувати зазначений сезонний майданчик, а також конструкцію вентиляційної системи з фасаду пам`ятки та привести частину пошкодженого фасаду до належного стану.
Згодом, Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнята постанова від 04 жовтня 2019 року №13-19, якою на ТОВ «ОНСАЙТ» накладено фінансові санкції: за невиконання вимог припису Департаменту (абз. 2 ст. 30 Закону) в розмірі 1 700,00 грн. та за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації пам`ятки (ч. 3 ст. 6-1, ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 24, абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону) - у розмірі 170 000 грн.,  всього на загальну суму 86 700,00 грн. (Т. 1 а.с. 45-47).
Колегія суддів зазначає, що підставою для звернення Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до суду з даним позовом стала несплата ТОВ «ОНСАЙТ» фінансових санкцій, накладених постановою від 04 жовтня 2019 року №13-19.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року у справі № 640/25984/19, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року, задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ». Визнано протиправним та скасовано припис винесений Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.09.2019 р. № 104/П. Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про накладання фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини від 04.10.2019 р. № 13-19.
Отже, з вищевказаного вбачається, що рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано припис від 16.09.2019 р. № 104/П, за невиконання якого, на ТОВ «ОНСАЙТ» було накладено фінансові санкції, а також, визнано протиправною та скасовано постанову від 04.10.2019 р. № 13-19, якою було накладено такі фінансові санкції та яка стала підставою звернення до суду з даним позовом.
Згідно вимог частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що обставини встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року у справі № 640/25984/19 мають преюдиціальне значення в межах спірних правовідносин.
З огляду на зазначене, оскільки, рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про накладання фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини від 04.10.2019 р. № 13-19, колегія суддів вважає, що у даній справі відсутні підстави для стягнення з ТОВ «ОНСАЙТ» фінансових санкцій у розмірі 86 700 грн., а тому, у задоволенні позову слід відмовити. 
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2  ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3  ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ»  задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.
У задоволенні адміністративного позову Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (04070, м. Київ, вул. Спаська, буд. 12, код ЄДРПОУ 42475311) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНСАЙТ» (03083, м. Київ, проспект Науки, буд. 50, код ЄДРПОУ 42818458) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      Вівдиченко Т.Р.          

Судді                                                                                           Лічевецький І.О.

                                                                                                    Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2022 р.